ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 650/2895/25
Номер провадження: 22-ц/819/492/26

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.
суддів: Бездрабко В.О.,
Приходько Л.А.

секретар: Андреєва В.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - Журика Андрія Леонідовича на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 січня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Хомик І.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Гончаров Михайло Васильович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У травні 2025 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником земельної ділянки площею 4.9033 га, кадастровий номер 6520983700:04:041:0019, яка розташована в межах Борозенської (колишньої Новокубанської) сільської ради Бериславського району Херсонської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.10.2012 року позивач уклав договір оренди землі за № ХС-652090004003007 з ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ». 20.01.2015 року сторони уклали договір про заміну сторони у договорі, оренди земельної ділянки, залучивши нового орендаря ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС». Розмір орендної плати встановлено 3% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 3510.49 грн. за рік оренди. 28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якої право оренди перейшло до нового орендаря ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», виклавши договір оренди в новій редакції. Строк дії договору продовжено до 30 листопада 2025 року. Орендна плата згідно п.4.1. складає 5.31% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9313.38 грн. 26.09.2019 року сторони уклали додаткову угоду, зазначивши розмір орендної плати 7.09% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 35078.64 грн. Нормативна грошова оцінка землі становить 12435.38 грн. Строк дії договору визначено до 30.11.2028 року. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Серед обов`язків орендаря сторони узгодили обов`язок вчасно сплачувати усі належні платежі за цим договором. Незважаючи на умови договору, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснило сплати орендної плати за 2020-2024роки з урахуванням індексів інфляції. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо сплати заборгованості з орендної плати, однак зобов`язання відповідачем не виконані станом на день звернення до суду. Посилаючись на те, що допущене відповідачем систематичне невиконання договірних обов`язків, а саме несплата орендної плати протягом кількох бюджетних періодів, не нарахування інфляційних втрат свідчить про істотне порушення умов договорів оренди, просили розірвати договір оренди землі від 19.102012 року, зі змінами згідно додаткової угоди від 28.12.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:041:0019, загальною площею 4.9033 га, з урахуванням договору купівлі-продажу від 17.04.2025 року №1704/25-26, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Великоолександрівського районного Херсонської області від 22 січня 2026 року позовні вимоги задоволено. Розірвано договір оренди землі від 19.102012 року, зі змінами згідно додаткової угоди від 28.12.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:041:0019, загальною площею 4.9033 га, з урахуванням договору купівлі-продажу від 17.04.2025 року №1704/25-26, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». Вирішено питання щодо судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, що мала місце несплата орендної плати за 2020-2024 роки, що є істотним порушенням умов договору та підставою, передбаченою законом, для його розірвання. При цьому суд виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази, що систематична несплата орендної плати була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, висновки суду щодо наявності підстав для розірвання договору оренди землі внаслідок невиконання товариством обов`язків зі сплати орендної плати не відповідають обставинам справи, оскільки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» обґрунтувало відсутність обов`язку сплати орендної плати через об`єктивну неможливість використання земельної ділянки за обставин, за які товариство не відповідає. Так, за наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Борозенська сільська територіальна громада, в межах якої розташована земельна ділянка позивача, була віднесена до територій, що перебували у тимчасовій окупації у період з 03.03.2022 року по 09.11.2022 року. Наступним наказом Міністерства розвитку громад і територій України №376 від 28 лютого 2025 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Борозенська сільська територіальна громада, після деокупації, починаючи з 09.11.2022 року віднесено до територій, на яких можливим є ведення бойових дій. Також, за даними Інтерактивної карти Державної служби надзвичайних ситуацій, створеної на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2024 року №740, територія Новокубанської сільської ради Бериславського (Великоолександрівського) району Херсонської області, в межах якої знаходиться земля, належна позивачу, є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети, що виключає безпечне використання розташованих на тій території земельних ділянок ТОВ «ЮТС-Агропродукт», як орендарем для отримання сільськогосподарської продукції за умовами договору оренди в період 2022-2024 років, внаслідок чого ТОВ «ЮТС- Агропродукт», як орендар майна звільняється від орендної плати за цей час, як з підстав, визначених законом, так і за умовами договору оренди, які узгоджені його сторонами. Також, в обґрунтування своїх заперечень, звертає увагу на особливості оподаткування плати за землю в період воєнного стану, що є наслідком обставин непереборної сили. Це свідчить про об`єктивну неможливість використання Відповідачем орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням через наслідки збройної агресії та через обставини, за які орендар не відповідає, що унеможливлює виконання зобов`язань за договором оренди землі. Крім того, зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, так, при ухваленні судового рішення, суд першої інстанції надав більшу перевагу доказам позивача, а ніж поясненням, доводам відповідача. Також зазначає, що суд не прийняв до уваги постанову Херсонського апеляційного суду від 09.04.2025 у справі №650/3776/24, з висновками якого погодився і Верховний Суд, переглядаючи вищенаведену справу в касаційному порядку. Крім того, вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які вбачає в тому, що судом першої інстанції було порушено порядок розгляду клопотання про відвід судді, що є підставою для обов`язкового скасування рішення суду першої інстанції в розумінні статті 376 ЦПК України (розгляд справи неналежним складом суду).

В додаткових поясненнях, які надійшли на адресу суду, представник апелянта вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, а саме акту №4п від 27 вересня 2024 року «виконання робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або), знищення виявлених вибухонебезпечних предметів)», який свідчить, що на земельній ділянці, власником якої є позивачка були виявлені та знищені вибуховонебезпечні предмети, а розмінування проводилося в період з 07 вересня по 27 вересня 2024 року. Таким чином, наведений вище акт на думку Скаржника достовірно свідчить про неможливість використання земельної ділянки позивача до часу їх перевірки на ВНП та розмінування, тобто об`єкт оренди не міг використовуватися.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу
Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_2 , є власником земельної ділянки загальною площею 4.90 га, з кадастровим номером 6520983700:04:041:0019, яка розташована на території Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Дана обставина підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №894542.
19.10.2012 року позивач уклав договір оренди землі за № ХС-652090004003007 з ТОВ «ЮГТРАНЗИТСЕРВІС-АГРОПРОДУКТ».
20.01.2015 року сторони уклали договір про заміну сторони у договорі, оренди земельної ділянки, залучивши нового орендаря ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС». Розмір орендної плати встановлено 3% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 3510.49 грн. за рік оренди.
28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якої право оренди перейшло до нового орендаря ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», виклавши договір оренди в новій редакції. Строк дії договору продовжено до 30 листопада 2025 року. Орендна плата згідно п.4.1. складає 5.31% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9313.38 грн.
26.09.2019 року сторони уклали додаткову угоду , зазначивши розмір орендної плати 7.09% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 35078.64 грн. Нормативна грошова оцінка землі становить 12435.38 грн. Строк дії договору визначено до 30.11.2028 року.
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Серед обов`язків орендаря сторони узгодили обов`язок вчасно сплачувати усі належні платежі за цим договором.
Незважаючи на умови договору, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснило сплати орендної плати за 2020-2024роки з урахуванням індексів інфляції.
Відповідно до договору про відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року, №1704/25-26 , укладеного між ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (як продавцем) та ТОВ "ПЕРЕМОГА-ПЛЮС" (як покупцем), відповідач передав покупцеві права оренди за низкою договорів оренди землі, у тому числі й щодо земельних ділянок, які є предметом спору.
Відповідно до інформації Борозенської СВА Бериславського району Херсонської області від 23.04.2025 року №823, згідно якої всі земельні ділянки, розташовані за межами села Нова Кубань, на території Борозенської сільської ради, використовуються і обробляються, крім земельних ділянок, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме на відповідача у справі покладено обов`язок доказування відсутності вини у невиконанні зобов`язання за договорами оренди з внесення орендної плати або ж доведення факту виконання ним цього зобов`язання. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач відмовилася прийняти належне виконання, запропоноване боржником, а саме, отримати орендну плату протягом 2020-2024 років у строки та на умовах, що встановлені договором оренди, не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання щодо внесення орендної плати та прийняття заходів щодо внесення орендної плати за договорами оренди щороку. Порушення відповідачем умов договорів щодо виплати орендної плати є істотним, оскільки позивач внаслідок такого порушення значною мірою позбавлялася того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із вказаним висновками виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статті 124ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Положеннями частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Разом з тим, статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин з оренди землі, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки має місце випадок та непереборна сила.
У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У цій справі, відповідач не заперечував факту несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такого зазначав неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду, у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 року, а в подальшому через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами.
Судом встановлено і не заперечується сторонами, що орендована земельна ділянка розташована на території Борозенської (колишньої Новокубанської) сільської ради Бериславського району Херсонської області.
На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє по сьогодні.
У грудні 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 28.02.2025 №376, Борозенська сільська територіальна громада, де розташована орендована земельна ділянка, перебувала в тимчасовій окупації з 03.03.2022 по 09.11.2022 рік, наразі належить до територій з можливими бойовими діями.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що факт перебування орендованої земельної ділянки на території України, яка в період часу з 03 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації, свідчить про очевидну неможливість використання відповідачем її у своїй господарській діяльності, а отже і неможливість виконання останнім взятих на себе зобов`язань з орендної плати.
У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки є обґрунтованими.
Колегія суддів також вважає прийнятними доводи апеляційної скарги щодо неможливості використання орендованої земельної ділянки до вересня 2024 року, оскільки саме на цю дату було закінчено виконання робіт з обстеження масиву, в якому розташована орендована земельна ділянка позивачки.
Вбачається, що в матеріалах справи наявний акт №4п від 27 вересня 2024 року про виконання робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або), знищення виявлених вибухонебезпечних предметів)», який з урахуванням супровідного до нього листа про належність земельної ділянки позивачки до цього акту, свідчить що на перевіреній земельній ділянці площею 131,00 га (до якої входить земельна ділянка ОСОБА_2 ) виявлені та знищені вибухово-небезпечні предмети, а розмінування проводилося в період з 09 жовтня по 21 жовтня 2024 року (а.с.27-30). 
Таким чином, наведений вище акт на думку колегії суддів достовірно свідчить про неможливість використання земельної ділянки позивача до часу її перевірки на ВНП та розмінування, яке здійснюється відповідно до вимог закону України «Про протимінну діяльність в Україні» уповноваженими на то органами.
Враховуючи викладене, несплата орендної плати за період 2022-2024 роки викликана обставинами, за які ТОВ «ЮТС Агропрдукт», в силу вимог ч. 6 ст. 762 ЦК України, не відповідає .
Судом першої інстанції зазначені обставини не були належним чином оцінені, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про можливість орендаря користуватися орендованою земельною ділянкою протягом 2022-2024 років і наявність обов`язку щодо сплати орендної плати за вказаний період, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
При цьому суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на розпорядження Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області щодо надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Борозенської сільської ради, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, за заявою ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, розпорядження голови Херсонської обласної ради від 01.03.2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до переліку яких включено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», оскільки викладені в них відомості самі по собі не є достатніми для висновку про повну неможливість використання відповідачем орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням у розумінні ч.6 ст.762 ЦК України.
Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи неповноважним складом суду, а саме суддею Хомик І.І., якій було заявлено відвід і який було вирішено на думку апелянта з порушеннями вимог процесуального законодавства, колегія суддів вважає такі доводи неприйнятними з огляду на те, що відвід судді було вирішено судом першої інстанції в порядку, визначеному статтею 44 ЦПК України. За змістом частини третьої зазначеної статті, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Враховуючи наведене доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати за 2022-2024 року, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, то наявні підстави для відшкодування позивачем відповідачу сплаченого ним та документально підтвердженого судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі 1162,75 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374,376, 382 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» задовольнити.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 січня 2026 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» 1162,75 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько