Справа № 204/4004/26
Провадження № 1-кп/204/828/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 12026047140000052 від 12.03.2026 року, за обвинуваченням: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. В`язівок Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, військовослужбовця військової служби на посаді командира з кулеметного відділення 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, 

У С Т А Н О В И В: 
Відповідно до Витягу з Наказу № 30 командира військової частини від 28.01.2025 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_3 через ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 . 
Згідно з Витягом з Наказу № 37 від 01.02.2025 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду командира з кулеметного відділення 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який того ж дня справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно з ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 16 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року та затвердженого нею, посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному центрі МВС.
Таким чином, військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, переслідуючи мету незаконного отримання та подальшого використання завідомо підробленого офіційного документу, посягаючи на авторитет органів державної влади, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року та затвердженого нею Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.
Так, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, будучи обізнаним, що відповідно до п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2002 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, з метою незаконного отримання права керування транспортним засобом приблизно 01.04.2025 року, знаходячись в зоні бойових дій у м. Покровськ Донецької області за допомогою мережі «Інтернет» через платформу «Telegram», знайшов оголошення про виготовлення посвідчень водія, після чого у нього виник протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме вищевказаного посвідчення водія.
Після чого, ОСОБА_3 , маючи бажання отримати офіційний документ, а саме посвідчення водія, що забезпечує право громадян на керування автомобілем та облік транспортних засобів, однак не бажаючи проходити офіційну реєстрацію у державній установі згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністра України № 340 від 08 травня 1993 року, вирішив придбати у невстановленої особи завідомо підроблений документ, з метою подальшого його використання.
Так, 01.04.2025 року перебуваючи у зоні ведення бойових дій в Донецької області, більш точного часу та місця не встановлено, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керування транспортними засобами, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у підробці офіційного документа, а саме посвідченні водія, під час спілкування з невстановленою особою, через платформу «Telegram» надав їй свої особисті анкетні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, свою фотографію та зразок підпису, а також ідентифікаційний код для фактичного підроблення та подальшого внесення їх до посвідчення водія категорій «В» з серійним номером НОМЕР_3 виданий 27.07.2025 ТСЦ 8042 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме для забезпечення фактичного підроблення.
Після цього, невстановлена особа, у невстановлені час та місці, використовуючи отримані від ОСОБА_3 фотознімки з його зображенням, зразок його підпису, та його анкетні дані: прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження, за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу термосублімаційного, ретрансферного принтерів, підробила вищевказаний офіційний документ, а саме – посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Далі, реалізуючи свій протиправний умисел, у квітні 2025 року, перебуваючи у м. Павлоград, Дніпропетровської області, більш точні час та місце не встановлено, ОСОБА_3 придбав через відділення ТОВ «Нова Пошта», шляхом отримання посилки від невстановленої особи, з післяплатою в сумі 15 000,00 грн., із завідомо підробленим документом, а саме-посвідченням водія категорії «В» із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », до якого внесені завідомо неправдиві відомості про отримання ним права керування транспортними засобами категорій «В», у виготовленні якого ОСОБА_3 виступив безпосереднім пособником, та яке залишив собі, чим фактично набув завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, яке почав зберігати при собі з метою його подальшого використання.
Крім того, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у порушення приписів «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою від 08.05.1993 КМУ № 340, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, про що йому було достовірно відомо, використав завідомо підроблене посвідчення водія.
Так, ОСОБА_3 12 березня 2026 року близько 14 годин 29 хвилин, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , рухаючись неподалік будинку № 15 по вулиці Василя Шкляра (Богданова) в Чечелівському районі м. Дніпра, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, та на виконання законної вимоги надати документ на право керування транспортними засобами, продовжуючи реалізовувати свій прямий протиправний умисел, направлений на використання підробленого офіційного документу, який надає право керування транспортними засобами, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, у порушення «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, діючи умисно, достовірно знаючи, що вищезазначене посвідчення водія є підробленим, добровільно надав інспектору взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області підроблене посвідчення водія категорій «В» з серійним номером НОМЕР_3 виданий 27.07.2025 ТСЦ 8042 на ім`я « ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 », тим самим умисно та протиправно використав завідомо підроблений офіційний документ. 
Того ж дня, 12 березня 2026 року, під час проведення огляду місця події, 
у присутності двох понятих у період часу з 15:04 до 15:37, за адресою: неподалік будинку № 15 по вулиці Василя Шкляра (Богданова) в Чечелівському районі м. Дніпра, дізнавачем відділу поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, було вилучено підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 виданий 27.07.2025 ТСЦ 8042 на ім`я « ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у:
- пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем;
- використанні завідомо підробленого документа.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав беззаперечно, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. 
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового слідства, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Згідно з ч.1 ст.382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
З урахуванням вищевикладеного, суд вирішив розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
У ході розгляду обвинувального акту після вивчення матеріалів досудового провадження судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. 
За таких обставин, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у: пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем; використанні завідомо підробленого документа, доведена повністю.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вказаних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин, та вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій статей КК України, за якими кваліфіковані його діяння, а саме у виді штрафу, що є мірою покарання необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів, та з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України та вважає за необхідне речові докази: посвідчення водія (бланк та внесені до його граф персональні дані) серії ВНХ № 903930 виготовлений способом термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термосублімаційного, рентрансферного принтерів тощо, яке передано на зберігання до камери схову ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити; DVD-R диск з білого кольору з відеозаписом, який долученого до матеріалів кримінального провадження – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи № СE-19/104-26/9305- ДД від 19.03.2026 у розмірі 3119, 90 грн.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 368-369, 370, 373-374, 381, 382, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Запобіжний захід не обирався. 
Речові докази: 
- посвідчення водія (бланк та внесені до його граф персональні дані) серії ВНХ № 903930 виготовлений способом термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термосублімаційного, рентрансферного принтерів тощо, яке передано на зберігання до камери схову ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити; 
-DVD-R диск з білого кольору з відеозаписом, який долученого до матеріалів кримінального провадження – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи № СE-19/104-26/9305- ДД від 19.03.2026 у розмірі 3119, 90 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя           ОСОБА_1