Справа № 359/1581/26
Провадження № 1-кп/359/443/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И 

26 березня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 12025111100002140, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2025, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кольчино Мукачівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
26.11.2025 у вечірній час ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_5 , з якою проживав однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу, та розпивав спиртні напої.
У ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого на ґрунті виниклих неприязних відносин у нього виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 взяв у праву руку молоток та наніс ОСОБА_5 не менше трьох ударів по голові та спричинив тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа та крововиливом під тверду та м`яку мозкові оболонки (рана скроневої ділянки голови, дві рани лівої тім`яної ділянки голови розміром 3x0,5 см та 2x0,5 см, крововилив в м`які тканини голови в області лівої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, вдавлений перелом лівої тім`яної кістки розміром 1,2x0,9 см, епідуральна гематома об`ємом 150 см кубічних із стисненням та зміщенням головного мозку, крововилив під м`яку мозкову оболонку в області лівої півкулі головного мозку), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Таким чином,  ОСОБА_4  обвинувачується в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що він дійсно 26.11.2025 у вечірній час перебував за місцем свого проживання за аресою: АДРЕСА_1 разом з співмешканкою ОСОБА_5 , та розпивав спиртні напої. Між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт під час якого на ґрунті виниклих неприязних відносин він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 невеликим молотком. Просив вибачення у потерпілої, зауважив, що жалкує про вчиненні дії. Просив суд суворо не карати, оскільки він сам себе своїм вчинком покарав. 
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що з ОСОБА_4 вона проживає як сім`я з 2024 р. Разом придбали житловий будинок де і проживають. Як чоловік ОСОБА_4 добрий, спокійний, надійний, працьовитий, проте має складний характер, крім того є інвалідом у зв`язку з отриманими травмами на війні. 26.11.2025 р. вона зранку приїхала додому з чергування. ОСОБА_4 вживав спиртні напої. Його поведінка вивела її з себе і в пориві гніву, щоб не зашкодити ОСОБА_4 , вона молотком, який був на батареї, побила його телефон. ОСОБА_4 , інстективно, так як його добре навчили у прикордонній службі, ухопив молоток і один раз вдарив ним по її голові, другий удар був змазаний, неприцільний в область між шиєю та плечем з лівої сторони, а третій був у плече. Вона обличчям до ОСОБА_4 вийшла з будинку і пішла до сусідки викликати поліцію та швидку допомогу, ОСОБА_4 до виходу з будинку йшов за нею, а потім повернувся в кімнату. На її переконання, так як він тривалий час вживав спиртні напої, вважав її загрозою для себе, тому наніс вказані удари. Просила не позбавляти його волі, так як конфлікт з того дня і по даний час вичерпано, він пройшов курс лікування від алкоголю і вже не вживає його зовсім. 
У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого  ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого  ОСОБА_4 суд вважає правильною.
ОСОБА_4 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставини, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях  ОСОБА_4 ознак протиправності.  ОСОБА_4  раптово,на ґрунті конфлікту, взяв у праву руку молоток та наніс ОСОБА_5 не менше трьох ударів по голові та спричинив тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа та крововиливом під тверду та м`яку мозкові оболонки (рана скроневої ділянки голови, дві рани лівої тім`яної ділянки голови розміром 3x0,5 см та 2x0,5 см, крововилив в м`які тканини голови в області лівої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, вдавлений перелом лівої тім`яної кістки розміром 1,2x0,9 см, епідуральна гематома об`ємом 150 см кубічних із стисненням та зміщенням головного мозку, крововилив під м`яку мозкову оболонку в області лівої півкулі головного мозку). Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. При цьому послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 , характер, спосіб, механізм та сила нанесення ударів, і їх спрямованість, нанесення по голові, свідчать про цілеспрямованість умислу ОСОБА_4  саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої. Отже, за встановлених судом фактичних обставин, дії  ОСОБА_4  носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння, існував прямий причинний зв`язок. Тому  ОСОБА_4 повинен відповідати за фактично спричинені його протиправними діями наслідки.
З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що  ОСОБА_4 , повинен бути засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння. 
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
Судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Аналіз даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_4 вказує на те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, є пенсіонером за інвалідністю ІІ групи. Інвалідність армії МІНОБОРОНИ, має місце постійного проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, має родинні зв`язки.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним. 
Також при призначенні обвинуваченому покарання суд, наряду з вищевказаними обставинами і даними про особу ОСОБА_4 враховує також, що за встановленими в ході розгляду кримінального провадження обставинами, обвинувачений фактично не був ініціатором конфлікту з потерпілою, оскільки поштовхом на вчинення протиправних дій відносно потерпілої стало те, що співмешканка стала повчати  ОСОБА_4 .
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого  ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини обвинуваченого, мотивації кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього під час вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема, що він являється особою з інвалідністю ІІ групи, комісований військовослужбовець, способу та умов його життя, а саме те, що він має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із цивільною дружиною яка є потерпілою у справі, його позитивні плани на майбутнє, до адміністративної відповідальності не притягувався, а також те, що останній в судовому засіданні засуджував власний вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а також із урахуванням думки потерпілої, яка просила суд не позбавляти волі обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення  ОСОБА_4 , залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.
Тому, за таких обставин суд вважає, що обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами, в умовах здійснення контролю за поведінкою  ОСОБА_4 , в період строку звільнення від покарання, буде достатнім для реалізації корекції соціальної поведінки обвинуваченого.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що саме таке покарання є пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого  ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи обставини вчиненого злочину, його тяжкість та дані про особу обвинуваченого.
Застосований до  ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. ранку наступного дня, до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.
Цивільний позов у справі не заявлено. 
Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертиз у розмірі 49159 гривень 13 копійок.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ст.ст. 75-76, ч. 1 ст. 121 КК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;  повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту із забороною залишення місця проживання в період часу з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місяця проживання; повідомляти суд про засоби зв`язку, залишити без зміни.
Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання його під вартою під час досудового розгляду, а саме 27.11.2025 по 11.02.2026, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.
Цивільний позов у справі не заявлено. 
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 49159 (сорок дев`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) гривень 13 копійок, витрат на залучення експерта.
Речові докази: спортивні штани чорного кольору, кросівки чорного кольору, футболку сірого кольору зі слідами РБК, полотенце – покривало синього кольору, капці чорного кольору, нижня білизна, плавки, носки чорні одна пара, халат різнокольоровий, штани синього кольору зі слідами РБК, повернути власникам  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Змив сліду РБК з поверхні дверної рами, предмет схожий на молоток зі слідами РБК, змив слідів РБК з поверхні молотка, знищити. 
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:   ОСОБА_1