справа № 758/1888/25 головуючий у суді І інстанції Захарчук С.С.
провадження № 22-ц/824/7357/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Захарчук С.С., м. Києві, повний текст рішення складено 22 грудня 2025 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - 

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача компенсаційні витрати по відновленню роботи каналізаційної системи в розмірі 26 368,00 грн. та штрафні санкції за порушення користування каналізаційним обладнанням у розмірі 5 000,00 грн. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що  ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 378213085 від 13 травня 2024 року. Співвласниками багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , створено ОСББ «Рибальський 5».ОСББ «Рибальський 5» визначено управителем багатоквартирного будинку ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера».03 грудня 2021 року між ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» та ОСОБА_3 було укладено договір № K-RB5-25 про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт щодо житлового приміщення № 25 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . 21 травня 2024 року до Управляючої компанії надійшло звернення від мешканця будинку АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 , що на 3 поверсі про залиття його квартири з системи каналізації. Працівники Управляючої компанії, оглянувши квартиру, виявили на підлозі витоки з каналізаційної системи в ванній кімнаті, туалеті та кімнаті що межує з ними.Управляючою компанією зроблені висновки, що причиною забиття каналізаційної системи є виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 , так як саме в цій єдиній квартирі активно проводяться ремонтні роботи на стояку K1-1. Квартири, які розташовані на стояку К1-2 ремонтні роботи не проводили. Вищезазначена подія була зафіксована в Акті обстеження квартири нежитлового приміщення на предмет порушення санітарних норм та Правил проведення ремонту в багатоквартирному будинку від 23 травня 2024 року. 27 травня 2024 року на виконання умов Договору про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт № K-RB5-25 від 03 грудня 2021 року, Управляюча компанія направила ОСОБА_4 акт обстеження квартири\нежитлового приміщення на предмет порушення санітарних норм та правил проведення ремонту в багатоквартирному будинку від 23 травня 2024 року з додатками - фото, роботи каналізації, рахунок № 735 від 24 травня 2024 року на суму 5 000 грн. - штраф, рахунок № 734 від 24 травня 2024 на суму 26 368,00 грн. - компенсація витрат по відновленню. Таким чином, управляюча компанія повністю виконала свої зобов`язання за Договором, а саме відновила роботу каналізації в будинку АДРЕСА_15, а ОСОБА_5 порушив умови Договору, не компенсував Управляючій компанії компенсаційні витрати по відновленню роботи каналізаційної системи в розмірі 26 368,00 грн. та не оплатив штрафні санкції за порушення користування каналізаційним обладнанням у розмірі 5000,00 грн.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» відмовлено. 
В апеляційній скарзі ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» посилається на аналогічні обставини викладені у позовній заяві. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 378213085 від 13.05.2024 року.
03 грудня 2021 між ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера» та ОСОБА_3 було укладено договір № K-RB5-25 про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт щодо житлового приміщення № 25 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 1.2 договору Сторона-2 дотримується Правил користування приміщеннями, прибудинковою територією, опоряджувальних робіт та Правил проведення ремонтно-будівельних робіт.
Відповідно до п. 4.7. Договору у разі порушення правил користування приміщеннями, прибудинковою територією та Правил проведення ремонтно-будівельних та опоряджувальних робіт за кожний факт порушення сплачується штраф згідно Додатку № 2, Додатку № 3.
За умовами п. 4.8. Договору всі факти порушення зазначені у п. 4.5., 4.6. 4.7. договору фіксуються представниками Сторони-1 та оформлюються у «Акті порушення».
Відповідно до акту від 23 травня 2024 року, складеного представниками ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера», причиною забиття каналізаційної системи є виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , так як саме в цій єдиній квартирі активно проводять ремонтні робот на стояку К1-1.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідача у завданій йому шкоді, безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між винними діями відповідача та завданою матеріальною шкодою, внаслідок забиття каналізаційної системи, як і не надано доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок забиття каналізаційної системи.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягненні з відповідача на користь позивача компенсаційних витрат по відновленню роботи каналізаційної системи в розмірі 26 368,00 грн. Оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що забиття каналізаційної системи відбулося внаслідок порушення власником квартири АДРЕСА_1 правил користування приміщеннями, прибудинковою територією та Правил проведення ремонтно-будівельних та опоряджувальних робіт, то відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за порушення правил користування каналізаційним обладнанням у розмірі 5 000 грн.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).
Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.
Тлумачення статті 22, 614, 623 ЦК України свідчить, що презумпція вини особи має бути спростована тільки за умови, якщо буде встановлено, що саме внаслідок дій або бездіяльності конкретної особи завдано збитків. Тому тільки за цієї умови відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність збитків та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
Умовами настання цивільно-правової відповідальності за наведеними нормами є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст.76, 77 ЦПК України).
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиленні або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідність застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягара доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
В обґрунтування позовних вимог, зокрема в доведення виникнення причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою позивачу, вини відповідача у завданні шкоди майну позивача, до матеріалів цивільної справи надано акт обстеження квартири на предмет порушення санітарних норм та правил проведення ремонту в багатоквартирному будинку від 23 травня 2024 року.
Відповідно до вказаного акту, складеного представниками ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера», причиною забиття каналізаційної системи є виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , так як саме в цій єдиній квартирі активно проводять ремонтні робот на стояку К1-1, інші квартири або проживають, або не проводять ремонтні роботи.
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, будь-яких доказів того, що комісією було проведено огляд квартири АДРЕСА_1 , та як наслідок було установлено, що причиною забиття каналізаційної системи сталося саме по причині виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , позивачем суду не надано.
В апеляційні скарзі представник позивача, зазначає, що працівниками Управляючої компанії були оглянуті квартири в будинку, внутрішньобудинкові мережі водопостачання та водовідведения, включно стояк К1-1 та К1-2, що стікають в один лежак, який був забитий та зроблені висновки, що причиною забиття каналізаційної системи є виконання будівельно-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 , так як саме в цій єдиній квартирі активно проводяться ремонтні роботи на стояку К1-1. Квартири, які розташовані на стояку К1-2 ремонтні роботи не проводили. На момент огляду квартири АДРЕСА_4 , 22 травня 2024 року, один із працівників, який проводив ремонт в квартирі АДРЕСА_4 , повідомив працівникам Управляючої компанії, що стіни були оштукатурені в січні, лютому 2024 року, а в другій половині травня 2024 року була залита нівелююча стяжка по всій квартирі. Таким чином, саме після закінчення робіт по оштукатурюванню та залиттю стяжки в квартирі АДРЕСА_4 відбулося забиття каналізація. Будівельні відходи, якими була забита каналізація, містили суміші, що використовуються при виконанні робіт з оштукатурювання стін та залитті стяжки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. 
Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
У справі, що переглядається, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що саме  ОСОБА_3  завдано збитків ТОВ «Управляюча компанія «Атмосфера», в результаті неправомірної поведінки.
В даному випадку саме позивач повинен довести, що протиправні дії заподіювача, а саме злиття будівельних сумішей в каналізацію є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, безумовним наслідком такої протиправної поведінки, що є обов`язковою умовою юридичної відповідальності у даній категорії справ.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що факт злиття будівельних сумішей в каналізацію з квартири відповідача є лише твердженням позивача, яке ґрунтується на ним же створених доказах та припущеннях.
Так, акт обстеження квартири відповідача був складений без його участі посадовими особами та працівниками позивача. Твердження зазначені в акті про те, що в квартирах АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 не проводяться ремонти чи вже проведені давно, що показання лічильника електроенергії «0» - не підтверджені жодним належним доказом.
Твердження зазначені в акті, що потрапляння будівельної суміші в каналізаційну систему будинку можливе лише зі стояків К1-1 та К1-2 також не підтверджено жодним об`єктивним доказом, який би не залежав від волі позивача, який по суті є зацікавленою в результатах розгляду справи особою.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних, допустимих і достатніх доказів у розумінні ст. 81 ЦПК України доказів на підтвердження заявлених позовних вимог матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, судом повно з`ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів.
Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх».
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Атмосфера» залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2025 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.