Справа №766/16562/25
н/п 1-кп/766/1636/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2026 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
обвинуваченого: ОСОБА_4 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.08.2025 за №12025231020001018 за обвинуваченням 
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, з професійно — технічною освітою, не одружений, утриманців не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога, фізичних вад здоров`я не має, інвалідності не має, непрацевлаштований, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення
ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із особою, матеріали справи стосовно якої виділені в окреме провадження,, 30.08.2025 в період часу приблизно із 09:45 години до 10:00 години, таємно, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, проникли на огороджену територію 3-го причалу за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває в оренді ПП Галузева фірма «Суднореммонтаж», а саме перелізли через паркан та відчинили з внутрішньої сторони металеву хвіртку, після чого пройшли по внутрішній території до навісу, в якому в правому куті знаходились кисневі балони, ємністю 40 л, в подальшому намагались вчинити крадіжку 4(чотирьох) кисневих балонів, ємністю 40 літрів, які знаходились в робочому стані, загальною вартістю 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Однак з причини, що не залежали від волі останніх, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як були помічені орендарем даного приміщення та ним зупинені на місці вчинення кримінального правопорушення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, особою, яка з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
Обвинувачений ОСОБА_4  у судовому засіданні винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив.
Дав показання про те, що 30.08.2025 року він зі своїм товаришем ОСОБА_6 близько 9-00 год. прибули на вул. Причальну, де через паркан проникли на огороджену територію, розташовану на причалі, заздалегідь будучи обізнаними про наявність там кисневих балонів. Виявили ті балони в кількості 4 штук, перші два з яких викотили за межі території, а два інші не встигли, оскільки були виявлені та затримані власниками території, які у подальшому викликали працівників поліції.
Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним та, враховуючи визнання ним своєї вини та щире каяття, призначити відповідне мінімальне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування від покарання строком на 2 (два) роки. Просив також вирішити питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
З огляду на те, що обвинувачений визнав свою провину, фактичні обставини справи не оспорює і, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів в добровільності його позиції немає, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Оскільки обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, висловив жаль з приводу вчиненого, намір не вчиняти подібних дій в майбутньому, дав суду чіткі та послідовні показання, не спотворюючи обставин вчиненого кримінального правопорушення, обставинами, що пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання своєї вини останнім, щире каяття. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання
Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Так, при обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за законом віднесене до тяжких злочинів, наслідки, що настали, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується посередньо, сім`ї та утриманців не має, непрацевлаштований, перебуває на обліку у лікаря нарколога, кримінальне правопорушення вчинив вперше.
Також при вирішенні питання про призначення покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.
Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Отже, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обставин вчиненого обвинуваченим інкримінованого йому діяння, практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, звільнивши його разом з цим від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Також при обранні міри покарання суд враховує думку прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
У вказаному кримінальному провадженні арешти на майно не накладалися.
У резолютивній частині вироку, серед іншого, у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).
З огляду на викладене, з обвинуваченого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи в даному кримінальному провадженні у розмірі 200,00 грн.
Крім того, цивільні позови у даному кримінальному провадженні не заявлялися, а тому підстав, передбачених ст. 129 КПК України, для вирішення цього питання у суду немає.
Питання щодо речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 373 - 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії України) процесуальні витрати у розмірі 200 (двісті) грн 00 коп.
Речові докази: металеві кисневі балони у кількості 4 (чотирьох) штук – вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 ..
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений, потерпілий мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя	ОСОБА_1