ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13469/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кафарський В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
суддів:	 	Ключковича В.Ю., Грибан І. О.	
за участю секретаря:	 	Волошка О. Л. 	

представника позивача Клима В. І., представника відповідача Слуговини О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рона-СВ" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року (місце ухвалення: м. Івано-Франківськ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту 16.10.2025 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рона-СВ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рона-СВ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (далі - ППР) №0052314010 від 23.04.2019, винесене Головним Управлінням ДФС у м. Києві;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №08712615140104 від 05.07.2019, винесене Головним Управлінням ДФС у м. Києві;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0052114010 від 23.04.2019, винесене Головним Управлінням ДФС у м. Києві;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0052214010 від 23.04.2019, винесене Головним Управлінням ДФС у м. Києві;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0052014010 від 23.04.2019, винесене Головним Управлінням ДФС у м. Києві.
На виконання Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 справу передано на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року позов залишено без задоволення. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
До Шостого апеляційного адміністративного надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідачем щодо задоволення позовних вимог заперечено. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Рона-СВ» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа. Основним видом діяльності є 17.11 Виробництво паперової маси.
Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Рона-СВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. За результатами проведеної перевірки складено акт від 01.04.2019 № 201/26-15-14-01-04/38782077 (далі - акт перевірки).
Проведеною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень податкового законодавства, а саме:
- п. 5 П(с)БО 15 «Дохід», п. 134.1 ст. 134 розділу ІІІ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму: 1 249 150 грн, в т.ч. по періодам:2016 рік - 563 044 грн, 2018 рік - 686 106 грн, та завищення від`ємного значення об?єкту оподаткування податком прибуток за 2018 рік на загальну суму 216 320 грн;
- п. 187.1 ст. 187, п. 198,5, ст. 198, п. 199.1, п. 199.2, п. 199.3, п. 199.4, п. 199.5 ст. 199, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено: завищення від`ємного значення податку на додану вартість за грудень 2018 року на загальну суму 125 591 грн, завищення податку на додану вартість на загальну суму 6 134 грн, в т.ч. по періодам - липень 2017 року - 1 560 грн, серпень 2017 року - 1 769 грн, вересень 2017 -1 432 грн, жовтень 2017 - 1 373 грн; заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 941 975 грн;
- п. 201.10 ст. 201, п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України - не задекларовано податкові накладні, які відображають умовні податкові зобов?язання на товари, роботи, послуги, які одночасно використовуються в оподаткованих та неоподатковуваних операціях на загальну суму - 2 213 691 грн;
- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України - ТОВ «Рона-СВ» за серпень, вересень 2018 року виписано податкові накладні на загальну суму 199 350 грн, в т.ч. ПДВ 33 225 грн та зареєстровано з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних з ЄРПН;
- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, зі змінами, та п. 1 розділу Ш Наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 «Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування», щодо несвоєчасного подання звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування за червень 2016 року, березень 2017 року;
- п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України - в частині несвоєчасного подання до податкового органу податкових декларацій з ПДВ за червень 2016 року, серпень 2016 року, листопад 2016 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, що тягне накладення штрафу згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України за кожне таке несвоєчасне подання.
На підставі висновків акту перевірки податковим органом за вищезгадані порушення ТОВ «Рона-СВ» 23.04.2024 винесено податкові повідомлення-рішення, зокрема:
- податкове повідомлення-рішення №0052314010 від 23.04.2019, яким донараховано позивачу податкове зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 3 677 469,00 грн, з яких 2 941 975,00 грн за основним платежем та 735 494,00 грн - за штрафними санкціями;
- податкове повідомлення-рішення №0051914010 від 23.04.2019, яким застосовано штраф до позивача в загальному розмірі 1 106 846,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0052114010 від 23.04.2019, яким відповідачем встановлено завищення ТОВ «Рона-СВ» від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в загальному розмірі 125 591,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №0052214010 від 23.04.2019, яким відповідач дорахував позивачу податкове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 1 561 438,00 грн, з яких 1 249 150,00 грн - за основним платежем та 312 288,00 грн - за штрафними санкціями;
- податкове повідомлення-рішення №0052014010 від 23.04.2019, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток Позивача в загальному розмірі 216 320,00 грн.
Позивач, вважаючи, що вказані вище податкові повідомлення-рішення протиправними оскаржив їх до ДФС України.
Рішенням про результати розгляду скарги №30050/6/99-99-11-04-01-25 від 02.07.2019 частково задоволено скаргу позивача. А саме, податкове повідомлення-рішення № 0051914010 від 23.04.2019 в частині застосування санкцій за не складення та реєстрацію податкових накладних за періоди з травня 2016 року по грудень 2016 року скасовано, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення, як і інші оскаржувані податкові повідомлення-рішення - залишено без змін.
З урахуванням вказаного рішення відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення №08712615140104 від 05.07.2019 , яким відповідач застосував штраф до позивача в загальному розмірі 1 054 867,00 грн.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Способи здійснення податкового контролю перелічені у статті 62 ПК України, згідно якої до них, серед іншого відноситься здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Одним із прав платника податків є право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом (підпункт 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України).
Стаття 86 Податкового кодексу України врегульовує питання оформлення результатів перевірок.
Згідно із пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Пунктом 86.3 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).
У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.
Згідно із приписами пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.
Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України установлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Згідно з приписами пунктів 42.2, 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Таким чином, у випадку незгоди із проведеною перевіркою чи з висновками, зафіксованими в акті перевірки, чи у випадку порушень під час перевірки з боку контролюючих органів, суб`єкт господарювання наділений правом подати свої заперечення.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у даному випадку позивач стверджує про протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень, серед іншого, у зв`язку із тим, що наказ стосовно проведення в 2019 році планової перевірки ТОВ «Рона-СВ» є протиправним і винесений всупереч процедурі його прийняття.
Поряд із цим, документальна планова перевірка ТОВ «Рона-СВ», за результатами якої складено акт від 01.04.2019 №201/26-15-14-01-04/38782077, проводилася згідно затвердженого плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Рона-СВ» включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік шляхом проведення його коригування у лютому місяці у зв`язку із необхідністю проведення контрольно-перевірочних заходів відповідно до службової записки відділу моніторингу ризикових операцій управління інформаційно-аналітичного забезпечення від 29.01.2019 №451/26-15-14-05-03 та наявністю 3 критеріїв відбору платників податків - юридичних осіб, перелік яких наведено у п. 5 розділу ІІІ Порядку формування плану-графіка (у редакції наказу МФУ від 26.03.2018 №386).
План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік з урахуванням коригування було розміщено на офіційному вебпорталі ДФС (на даний час інформацію розміщено на вебпорталі ДПС).
Більше того, позивача повідомлено про проведення перевірки шляхом направлення наказу від 15.02.2019 №1900 поштовим зв`язком і вручено уповноваженій особі позивача 25.02.2019. Також представника ТОВ «Рона-СВ» повідомлено під підпис з направленнями на право проведення перевірки, що зафіксовано в акті перевірки.
Крім того, матеріали справи свідчать, що податковим органом надавались запити про надання документів та позивачем хоча і не всі, але було надано певні документи, а також керівником підприємства надавались письмові пояснення протягом проведення перевірки.
Окрім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, наказ від 15.02.2019 №1900 не є скасованим в судовому порядку та є чинним.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо недоведеності позивачем допущення податковим органом порушень, які могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Щодо висновків контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства, на підставі яких винесені спірні податкові повідомлення-рішення, суд зазначає наступне. 
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з пунктом 201.10. статті 201 розділу V Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
У відповідності до пункту 201.4. статті 201 розділу V ПК України, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.
Відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітній період.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході перевірки контролюючим органом відповідно до даних ЄРПН встановлено розбіжність по податковому зобов`язанню з податку на додану вартість, задекларованому ТОВ «Рона-СВ» у деклараціях з ПДВ за відповідні періоди та обсягом податку на додану вартість по зареєстрованим у Єдиному реєстрі податкових накладних податковим накладним, а саме:
1) ТОВ «РОНА-СВ» за червень 2017 року виписано на адресу підприємств покупців - ТОВ «Папір-МАЛ», ТОВ «Коростишівська паперова фабрика» податкові накладні та розрахунки коригування до них, які частково зареєстровано ТОВ «РОНА-СВ» у ЄРПН, всього на загальну суму ПДВ - 135895,10 грн.
Водночас, згідно декларації з ПДВ за червень 2017 року, ТОВ «РОНА-СВ» задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 99 933 грн.
Отже, ТОВ «Рона-СВ» в порушення п. 187.1 ст. 187 ПК України, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за червень 2017 року на загальну суму - 35 962 грн.
2) ТОВ «Рона-СВ» за квітень 2017 року виписано на адресу підприємства-покупця ТОВ «Профіпласт» податкову накладну від 18.04.2017 на суму 3 808 грн (ПДВ), яка зареєстрована ТОВ «РОНА-СВ» у ЄРПН 26.10.2017.
Згідно декларації з ПДВ за квітень 2017 року, ТОВ «Рона-СВ» не задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 3 808 грн .
Отже, ТОВ «Рона-СВ» в порушення п. 187.1 ст. 187 ПК України, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за квітень 2017 року на загальну суму - 3 808 грн.
3) ТОВ «Рона-СВ» за лютий 2017 року виписано на адресу підприємств-покупців: ТОВ «Понінківська картонно-паперова фабрика-Україна», ТОВ «Папір-МАЛ» податкові накладні та розрахунки коригування до них на загальну суму ПДВ - 1 072 884 грн, які частково зареєстровано ТОВ «Рона-СВ» у ЄРПН.
Водночас, згідно декларації з ПДВ за лютий 2017 року, ТОВ «Рона-СВ» задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 1 063 903 грн.
Отже, ТОВ «Рона-СВ» в порушення п. 187.1 ст. 187 ПК України, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за лютий 2017 року на загальну суму - 8 981 грн.
4) ТОВ «Рона-СВ» за серпень 2018 року виписано на адресу підприємств-покупців ТОВ «Коростишівська паперова фабрика», ТОВ «Вейст трейд груп-Україна» податкові накладні та розрахунки коригування до них на загальну суму податку на додану вартість - 2 500 031 грн, які частково зареєстровано ТОВ «Рона-СВ» у ЄРПН.
Згідно декларації з ПДВ за серпень 2018 року, ТОВ «РОНА-СВ» задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 1 675 548 грн.
Отже, ТОВ «Рона-СВ» в порушення п. 187.1 ст. 187 ПК України, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за серпень 2018 року на загальну суму - 824 483 грн.
Крім цього, в ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Роно-СВ» у періоді, що перевірявся, здійснювало оподатковувані та неоподатковувані операції, а саме:
- операції з реалізації паперової маси (целюлози), яка оподатковується за ставкою ПДВ - 20 %,
- операції з реалізації макулатури, товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, яка відповідно до п. 23 підрозд. 2 розд. ХХ ПК України звільнена від оподаткування податком на додану вартість.
З 01.07.2015 податковий кредит звітного періоду формується платником податку із сум ПДВ, нарахованих (сплачених) при придбанні товарів/послуг незалежно від напряму їх використання (в оподатковуваних чи неоподатковуваних операціях).
Згідно з пунктом 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту, податкові зобов`язання визначаються по товарах/ послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Таким чином, для платників податку, в діяльності яких одночасно мають місце і оподатковувані і неоподатковувані операції, основна відмінність чинного з 01.07.2015 порядку формування податкового кредиту порівняно з попередніми звітними періодами полягає в тому, що та частина податку на додану вартість, яка раніше не могла бути включена до складу податкового кредиту, оскільки припадала на частку неоподатковуваних операцій, то наразі до податкового кредиту включається, але одночасно донараховується розрахунково визначена відповідна сума так званих умовних податкових зобов`язань.
Донарахування таких податкових зобов`язань здійснюється шляхом складання зведеної податкової накладної не пізніше останнього календарного дня відповідного звітного періоду.
Така податкова накладна підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРПН у терміни, встановлені Кодексом.
Водночас п. 199.2 ст. 199 Податкового кодексу України встановлено, як саме обчислюється частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях.
Частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.
В аналогічному порядку, а саме, як відношення обсягів з постачання неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей самий попередній календарний рік, обчислюється і частка використання товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.
Згідно п. 199.3 ст. 199 ПК України, платники податку, у яких протягом попереднього календарного року були відсутні неоподатковувані операції, а такі неоподатковувані операції почали здійснюватися у звітному періоді, а також новостворені платники податку проводять у поточному календарному році розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі операції.
Відповідно п. 199.4 ст. 199 ПК України платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/ послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій.
Пунктом 199.5 ст. 199 Податкового кодексу України визначено, що частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2-199.4 ст. 199 Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податку, які відносяться до податкового кредиту за операціями, зазначеними у п. 199.1 цієї статті. Результати перерахунку сум податкового кредиту відображаються у податковій декларації за останній податковий період року.
Податкові зобов`язання на частину суми податку, яка відповідає частці товарів/послуг, що використовувались в неоподатковуваних операціях, нараховуються за правилами, встановленими п. 199.1 ст. 199 Кодексу, щомісяця повинна складатися зведена податкова накладна, яка підлягає реєстрації в ЄРПН.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Рона-СВ» у 2018 році не було подано додаток 7 «Розрахунок (перерахунок) частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях» до декларації з ПДВ та не здійснено нарахування умовних податкових зобов`язань по операціям з придбання скрапленого газу, транспортних послуг та послуг оренди у зв`язку з їх частковим використанням в неоподаткованим операціях.
Водночас, в ході перевірки контролюючим органом розраховано частку використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях та неоподаткованих операціях .
Також в ході перевірки, ТОВ «Рона-СВ» надані договори оренди, які були чинні у 2018 році: 
договір суборенди складського приміщення №5/18 від 05.01.2018, укладеному з ТОВ «Коростишівська паперова фабрика» (код ЄДРПОУ 40199618);
договір №15/18 суборенди гідророзгрузчика від 05.01.2018, укладеному з ТОВ «Коростишівська паперова фабрика» (код ЄДРПОУ 40199618);
договір №0305/18 від 03.05.2018 суборенди газового генератора, укладеному з ТОВ «Коростишівська паперова фабрика»;
договір оренди обладнання №1-09/16 від 01.09.2016.
колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що придбаний скраплений газ, орендовані складські приміщення, обладнання та придбанні транспортні послуги використовувались ТОВ «Рона-СВ» у оподатковуваних та неоподатковуваних операціях.
Також, відповідно до первинних документів, наданих до перевірки ТОВ «Рона-СВ», та даних ЄРПН встановлено придбання в 2016 році транспортних послуг, газу скрапленого та палива від ТОВ «Фаргон», ТОВ «Бізнес Пром іновація», ТОВ «Євро газ банк», ТОВ «С кард Сервіс».
Позивач, як при вирішенні спору у суді першої інстанції так і при апеляційному оскарженні стверджував, що придбані скраплений газ, транспортні послуги, послуги з оренди складських приміщень не використовувались товариством в неоподатковуваних операціях, пов`язаних з реалізацією макулатури. 
Поряд із цим, проведеною перевіркою встановлено, що поставка товару (макулатури), здійснюється, в тому числі, на умовах EXW («самовивіз»). Місце поставки - склад Покупця або склад Постачальника, що обумовлюється Сторонами окремо будь-яким зручним для них способом.
Щодо доводів позивача, що макулатура реалізовувалась ТОВ «Рона-СВ» відразу після її придбання і не зберігалась на його складах чи приміщеннях, то аналіз податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН за 2018 рік дає підстави для висновку про помилковість таких доводів, оскільки позивачем в значних обсягах здійснювалось придбання макулатури (20.12.2018 - 54 тони, 18.12.2018 - 54 тони, за період з 10.12.2018 по 15.12.2018 - 169 тон), проте обсяг реалізованої макулатури в цей період був значно менший (20.12.2018 - 1 тона, 18.12.2018 - 2,7 тони, 10.12.2018 - 15 тон).
Окрім цього, у періоді, що перевірявся, згідно даних ЄРПН, ТОВ «Рона-СВ» здійснювалось придбання макулатури виду МС-11В (відходи переробки та використання картону різних кольорів, крім чорного), або макулатура (без зазначення виду). В той же час, у цей же період реалізація цього виду макулатури не здійснювалась. Так, згідно даних ЄРПН, встановлено реалізацію макулатури різних видів (МС-5Б-3, МС-4А,МС-7Б,МС-9В, МС-3А).
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надання послуг з реалізації макулатури без отримання позивачем послуг з оренди приміщень, розгрузчика, послуг сортування, та інших, не видається можливим у зв`язку з значним обсягом макулатури та кількістю її видів.
Крім того, суд першої інстанції цілком доречно звернув увагу на суперечність доводів позивача, де в одному випадку зазначається, що значна кількість макулатури потрапляє на склад з високою вологістю, та вже на складі проводиться сушка за допомогою теплової пушки. Тоді як, пізніше позивач стверджує, що макулатура реалізовувалась в необробленому вигляді і тому придбаний скраплений газ не використовувався.
Вказані суперечності в сукупності із вищенаведеними обставинами свідчать про те, ТОВ «Рона-СВ» в порушення п. 198.5, ст. 198, п. 199.1, п. 199.2, п. 199.3, п. 199.4, п. 199.5 ПК України, занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість, через не нарахування умовних податкових зобов`язань на товари, роботи, послуги, які одночасно використовуються в оподаткованих та неоподатковуваних операціях.
Отже, зважаючи на вищевикладене, а саме на те, що ТОВ «Рона-СВ» в порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п. 199.1, п. 199.2, п. 199.3, п. 199.4, п. 199.5 ст. 199, п. 201.10 ст. 201 ПК України завищило від`ємне значення податку на додану вартість за грудень 2018 року та занизило податок на додану вартість, суд констатує, що податкові повідомлення-рішення від 23.04.2019 №0052314010 та №0052114010 є правомірними та не підлягають до скасування.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів позивача в частині встановлених податковим органом розбіжностей між фактично задекларованими сумами та виписаними податковими накладними. 
Як вірно зауважено судом першої інстанції, такого поняття як «податкові накладні-чорновики» не передбачено чинним законодавством, а твердження про «систематичні свавільні дії відповідача» є лише суб`єктивним припущенням, та не підтверджене жодними доказами. 
Щодо винесених податкових повідомлень-рішень №0052214010 від 23.04.2019 та №0052014010 від 23.04.2019, то суд зазначає наступне.
В ході перевірки контролюючим органом встановлено та судом перевірено і підтверджено в ході розгляду справи невідповідність обсягу реалізованої продукції (без урахування ПДВ, та з урахуванням коригувань) та задекларованому у деклараціях з податку на прибуток обсягу доходу від реалізації продукції на загальну суму 7 155 802 грн, в тому числі по періодам: 2016 - 3 127 999 грн; 2018 рік - 4 027 803 грн.
Так, згідно даних ЄРПН було встановлено, що у 2016 році ТОВ «РОНА-СВ» здійснювало реалізацію паперової маси та макулатури на адресу ТОВ «КП Шихан» (код ЄДРПОУ 39860098).
При аналізі податкових накладних, виписаних ТОВ «РОНА-СВ» та зареєстрованих у ЄРПН та задекларованому у деклараціях з податку на прибуток обсягу доходу від реалізації продукції, встановлено невідображення у складі доходу від реалізації суму реалізованого товару на адресу ТОВ «КП Шихан» (код ЄДРПОУ 39860098) у лютому 2016 на суму 500 000 грн, березні 2016 на суму 788 000 грн, у квітні 2016 року на суму 1 840 000 грн.
Також при аналізі даних ЄРПН встановлено, що у 2018 році ТОВ «Рона-СВ» здійснювало реалізацію паперової маси та макулатури на адресу інших підприємств.
За результатами аналізу первинних документів, встановлено невідповідність обсягу реалізованої продукції та доходу від реалізації товарів, робіт, послуг, задекларованому ТОВ «Рона-СВ» в декларації з податку на прибуток.
При цьому, щодо посилань позивача на те, що ним не здійснювалось використання скрапленого газу, орендованих складських приміщень, обладнання, а також придбаних транспортних послуг в неоподатковуваних операціях, оскільки такі використовувались виключно в операціях, що оподатковувались, то такі не знайшли свого підтвердження ні під час перевірки, ні під час судового розгляду.
Так, позивач вказував, що витрати на транспортування в такому випадку брали на себе контрагенти позивача, проте жодного доказу на підтвердження вказаного не надав.
Також вище судом наведено і інші доводи і аргументи, які підтверджують фактичне використання позивачем як скрапленого газу, так і орендованих складських приміщень, обладнання, а також придбаних транспортних послуг в неоподатковуваних операціях.
Відповідно до п. 5 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (далі - П(с)БО 15 «Дохід»), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Відповідно до п. 7 П(с)БО 15 «Дохід», визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).
Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.
Згідно з п. 134.1 ст. 134 розділу ІІІ ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ Податкового кодексу України.
Розділом ІІІ ПК України не передбачено податкових різниць стосовно операцій з реалізації товарів, послуг на виплат. Тобто усі операції для цілей оподаткування податком на прибуток відображаються за правилами бухгалтерського обліку.
Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ТОВ «Рона-СВ», в порушення п. 5 П(с)БО 15 «Дохід», п. 134.1 ст. 134 Розділу ІІІ ПК України, не визнано дохід від реалізації товарів, робіт, послуг на загальну суму 7 155 802 грн, що призвело до заниження податку на прибуток, як зазначено в акті перевірки.
Щодо встановлених порушень реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, то суд зазначає таке.
В ході проведення перевірки податковим органом встановлено, що ТОВ «Рона-СВ» в порушення п. 201.10 ст. 201, п. 1201.2. ст. 120 ПК України не складались та не реєструвалися в ЄРПН податкові накладні, які відображають умовні податкові зобов`язання на товари, роботи, послуги, які одночасно використовуються в оподаткованих та неоподатковуваних операціях на загальну суму - 2 109 734 грн.
Позивач на спростування порушення, за яке винесено спірне ППР, посилається на не використання скрапленого газу, орендованих складських приміщень, обладнання, а також придбаних транспортних послуг в неоподатковуваних операціях.
Поряд із цим, як вірно встановлено судом першої інстанції, такі доводи позивача спростовуються наявними матеріалами справи. 
З огляду на викладені обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.
Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рона-СВ" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рона-СВ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач  	О. О. Беспалов	
Суддя 	В. Ю. Ключкович	
Суддя	І. О. Грибан	

(Повний текст постанови складено 30.01.2026)