Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/480/131/26 Головуючий у суді І інстанції: Больбот А.Ю.
Категорія: ст.130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А., 
з участю:
представника особи, яка притягнута до відповідальності - адвоката Брагіна Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький, в режимі відеокнфернції, апеляційну скаргу адвоката Брагіна Д.О., яка діє в інтересах 
 ОСОБА_1 на постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 29.10.2025 о 23 годині 22 хвилин гр. ОСОБА_1 в с. Зелене Олександрійського району Кіровоградської області, по вул. Абрикосова, керував автомобілем «ДЕО НЕКСІЯ», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під запис нагрудної бодікамери.

В апеляційній скарзі адвокат Брагін Д.О., яка діє в інтересах 
 ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що адвокатом Брагіном Д.О. подано клопотання про закриття провадження, однак розгляд справи відбувся за його відсутності. 
На думку захисника працівники поліції в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» безпідставно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 .
Крім того, відео починається з того моменту, коли ОСОБА_1 знаходився в автомобілі на території домоволодіння і дане відео не фіксує взагалі керування транспортним засобом, а не те, що само по собі виключає об`єктивну сторону правопорушення а отже і його склад.
Більш того на думку сторони захисту протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №542019 був складений ще до фіксації події адміністративного правопорушення, як це зафіксованого на відеокамері поліцейського 30.10.2025 року в період часу з 00 год. 22 хв. 33 сек. по 00 год. 49 хв. 25 сек.
За таких обставин даний протокол про адміністративне правопорушення є неналежним те недопустимим доказом, оскільки даний протокол був складений раніше ніж відбувалась сама подія з участю ОСОБА_1 .
Також, матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння, а відео з нагрудної камери працівника поліції не містить доказів вручення копії даного акту ОСОБА_1 . Відсутня будь яка інформація - почервоніння обличчя, хоча на відео чітко видно природній колір обличчя ОСОБА_1 без будь-яких ознак почервоніння, а враховуючи відсутність повного відео і відсутність свідків на відео - це є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння.
На думку адвоката відбулась провокація адміністративного правопорушення. 

В суді апеляційної інстанції адвоката Брагін Д.О., яка діє в інтересах 
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений раніше ніж подія правопорушення. Додав, що ОСОБА_1 не запропоновано пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу так і в умовах закладу охорони здоров`я. крім того працівники поліції не роз`ярили ОСОБА_1 його права та не надали направлення до закладу охорони здоров`я. 
Разом з тим, просив суд врахувати те, що брат ОСОБА_1 загинув на війні, ОСОБА_1 має двоє дітей та матір похилого віку, а тому з метою їх утримання а також можливості в подальшому заробляти собі на життя та для утримання малолітніх дітей та племінників йому дуже необхідні права на керування транспортним засобом. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 542019 від 29.10.2025, яким підтверджується, що саме 29.10.2025 о 23 годині 22 хвилин в с. Зелене Олександрійського району Кіровоградської області, по вул. Абрикосова, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 584547 від 29.10.2025, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 510грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП;
- відеозаписами на DVD-R диску, на якому зафіксовано те, що рух транспортного засобу, в подальшому повертає у подвір`я будинку з наступною зупинкою. Після зупинки з водійського місця вийшов водій ОСОБА_1 , який направився назустріч співробітнику поліції. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе не адекватно – почав ображати нецензурними словами працівників поліції, повідомляв, що працівники поліції витягували його з транспортного засобу та наносили удари у ноги. При цьому,на відеозаписі зафіксовано наявні ознаки алкогольного сп`яніння – нечітка мова, нестійка хода. На пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру або в медичному закладі, ОСОБА_1 – відмовився. Не заперечував проти складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, на відеозаписі зафіксовано, як в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 втік до домоволодіння. Вказані дії суд розцінює як однозначну відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, на відеозаписі зафіксовано пояснення особи, яка є родичкою ОСОБА_1 та не заперечує факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення, щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України, складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Доводи апеляції про відсутність доказів у справі про адміністративне правопорушення, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не заперечення складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Також на відеозаписі зафіксовано, що в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 втік до домоволодіння. Вказані дії суд розцінює як однозначну відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
В той же час, необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд на визначення стану сп`яніння. 

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити правомірність та законність дій працівників поліції, а також відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду  ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Переглядаючи відеозаписі встановлено, що за своєю суттю вони є безперервними та фактично продовжують один одного. 
Отже, наявний у справі диск з відеозаписом є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 та його захисник не оспорюють дійсність даних зафіксовані на відеозаписі, а саме факт керування та факт відмови від проходження огляду, як на місці зупинки так і в умовах закладу охорони здоров`я. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи адвоката про те, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння є такими, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються безпосередньо відеозаписом наявним в матеріалах справи з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не заперечував щодо складання стосовно нього протоколу за ч. 1ст. 130 КУпАП, а в подальшому втік до домоволодіння. 
Вказані дії ОСОБА_1 свідчать про беззаперечну відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений раніше ніж подія яка мала місце є такими, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються безпосередньо відеозаписом наявним в матеріалах справи з якого вбачається, що після відмови ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не заперечення щодо складання стосовно нього протоколу за ч. 1ст. 130 КУпАП, а також втечі до домоволодіння, працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення. 

Доводи захисника про необхідність вручення особі працівниками полії направлення до закладу охорони здоров`я, як підставу для закриття провадження у справі судом не може бути врахована, оскільки у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції огляд водія в закладі охорони здоров`я проводиться в присутності працівників поліції. 

Що стосується доводів про порушення працівниками поліції вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». 
Як вбачається з відеозапису причиною зупинки транспортного засобу було керування транспортним засобом в період дії комендантської години, а також наявність повідомлення про те, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Необхідно зазначити про те, що саме по собі керування транспортним засобом в період дії комендантської години, а також наявність повідомлення про те, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є підставами для зупинки транспортного засобу у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
Також, необхідно зазначити про те, що відносно  ОСОБА_1 складалася постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА № 584547 від 29.10.2025.
Доказів того, що дана постанова оскаржена та скасована або перебуває в процесі оскарження стороною захисту суду не надано.
Більш того, законодавцем не передбачено можливість відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у зв`язку із необхідністю наявності у працівників поліції обґрунтування підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки порушення водієм вимог п. 2.5 або 2.9. а) ПДР України є самостійним складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Вказане повністю узгоджується з обов`язком водія встановлений вимогами п. .2.5 Правил дорожнього руху України.
З огляду на викладене суд залишає без задоволення доводи апеляції про порушення працівниками поліції вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» під час зупинки транспортного засобу  ОСОБА_1 , як підставу для скасування судвого рішення та закриття провадження у справі. 

Що стосується доводів про визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним доказом з підстав розбіжності у часу.
Так переглядаючи відеозаписі встановлено, що на відеозаписах міститься час 00.22 30.06.2026. 
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Переглядаючи відеозаписі встановлено, що за своєю суттю вони є безперервними та фактично продовжують один одного. 
Отже, наявний у справі диск з відеозаписом є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
При цьому інформація, яка зафіксована на відеозаписах не суперечить протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно  ОСОБА_1 .
Необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 та його захисник не оспорюють як дійсність даних зафіксовані на відеозаписі, так і даних зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факт відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі та в протоколі про адміністративне правопорушення не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
В той же час, розбіжність у часті між відеозаписами наявними в матеріалах справи та протоколом про адміністративне правопорушення за своє суттю не може бути підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу, оскільки як вже було вище встановлено в діях  ОСОБА_1 наявний склад передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
За таких підстав, не можуть бути враховані доводи апелянта про розбіжність в часі, який зазначено на відеозаписі боді-камер поліцейського та в часі зазначеному у протоколі. Розходження в часі апеляційний суд розцінює, як технічний збій в роботі електроприладу, пов`язаний з похибкою після розрядки акумуляторів приладу. При цьому, розбіжність у часі вказаному на відеозаписі боді0камери та часі, що міститься у протоколі не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки це логічно пояснюється технічними особливостями роботу пристрою, настройками часу в приладах, які можуть не співпадати з точним часом у зв`язку з некоректною роботою акумуляторної батареї, у разі розряджання якої збивається дата.
Вказана помилка є не суттєвою та жодним чином не впливає ні на процедуру огляду ні на фактичні обставини зафіксовані працівниками поліції та встановлені судом першої інстанції. 
За таких підстав, не можуть бути враховані доводи захисника про розбіжність в часі в відеозаписах, оскільки на диску містяться відеозаписи з відео реєстратора, яким можливо встановити факт керування транспортним засобом та боді-камери, на якій міститься процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Розходження в часі апеляційний суд розцінює, як можливий технічний збій в роботі електроприладів, пов`язаний з похибкою після розрядки акумуляторів приладу, або внаслідок переведення часу з режиму зимовий-літній.

Не можуть бути враховані доводи про обов`язку участь свідків, оскільки у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
В даному випадку огляд  ОСОБА_1 проводився за допомогою технічних засобів відеозапису, а тому участь свідків не є обов`язковою.

Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.
Що стосується доводів про наявність провокації в діях працівників поліції. 
Як вбачається з відеозапису наявного в матеріалах справи працівники поліції встановивши, що  ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння не висловлювали вимог або вказівок щодо здійснення ним руху на транспортному засобі. 
Також, на відеозаписі не зафіксовані жодні умовляння з боку працівників поліції щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. 
Переглядаючи наявний в матеріалах справи відеозапис можливо беззаперечно встановити, що право ОСОБА_1 на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції реалізоване в повному обсязі. 
В той же час наявний у справі відеозапис містить як відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і згоду ОСОБА_1 зі складанням відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Разом з тим, на відеозаписі зафіксовано, як в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 втік до домоволодіння, що у свою чергу апеляційний суд розцінює, як однозначна та беззаперечна відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Таким чином, враховуючи те, що на відеозаписі не зафіксовані дії працівників поліції, які можуть свідчать про провокацію ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, суд залишає доводи апеляції з цього приводу, як такі, що не знайшли своє підтвердження. 

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 чітко усвідомлював свої дії та наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 

Суд не враховує доводи захисника про призначення ОСОБА_1 покарання без позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом. 

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
 ОСОБА_2 та ОСОБА_3  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу адвоката Брагіна Д.О., яка діє в інтересах 
 ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду    Р.А. Бондарчук