09.03.2026  	  	

Справа №607/17654/25 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року м.Тернопіль  
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
- головуючої судді  Черніцької І.М.
- за участю секретаря судового засідання  Кокітко І.В.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2025 року, з урахуванням ухвали суду від 08 грудня 2025 року про виправлення описки у рішенні суду, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором за №2013584624 від 22 березня 2017 року у розмірі 43 053,31 грн, з яких: 30 042 грн – заборгованість за тілом кредиту та 13 011,31 грн - заборгованості за відсотками, а також 2422,40 грн судового збору. 
Позивач подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн.
До вказаної заяви долучено ордер адвоката Чміль Ю.В. на представництво інтересів позивача в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області згідно договору № 01/05-23 від 01.05.2023 року серії АЕ № 1421262, договір про надання правової допомоги від 01 травня 2023; додаток № 1 до договору від 01.05.2023 року яким сторони погодили вартість послуг адвоката та акт про надання правової допомоги № 0501-26/К від 05.01.2026 року на суму 8500 грн. 
Також позивач подав клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу. 
Вказує, що участі у розгляді справи не приймав, рішення суду надійшло до електронного кабінету позивача 05 січня 2026 року о 22 год 30 хв. Цього ж дня позивачем поштою направлено до суду відповідну заяву та докази понесення таких витрат. 
Посилаючись на наведене, просить поновити строк та стягнути витрати на правову допомогу адвоката.
В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.
Попередньо позивач подав заяву про розгляд справи без їх участі.
В силу вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, розглянувши заяву та доводи викладені у ній, дослідивши долучені до неї документи, вважає, що остання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
В силу вимог п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати. 
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Разом з цим, представник позивача просить поновити строк для подання доказів, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу та як на поважну причину пропуску строку вказує на те, що йому не було відомо про винесення рішення 01 грудня 2025 року, оскільки участі у розгляді справи не приймав. Копія рішення надійшла до електронного кабінету позивача 05 січня 2026 року. Цього ж дня ними подано поштою заяву із долученням відповідних доказів.
В силу вимог ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідач у судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не надав.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачу слід поновити строк для подання таких доказів, як такий, що пропущений з поважних причин.
Встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2025 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 08.12.2025 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором за №2013584624 від 22 березня 2017 року у розмірі 43 053,31 грн, з яких: 30 042 грн – заборгованість за тілом кредиту та 13 011,31 грн - заборгованості за відсотками, а також 2422,40 грн судового збору. 
Із змісту позовної заяви слідує, що позивач зазначав про понесення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 20 000 грн. Також вказав, що надасть такі докази в порядку вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
На підтвердження понесення витрат на правовому допомогу позивачем до заяви про стягнення витрат на правову допомогу адвоката долучено ордер адвоката Чміль Ю.В. на представництво інтересів позивача в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області згідно договору від 01.05.2023 року серії АЕ № 14212624; договір про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року укладений між позивачем та адвокатським бюро «Юлії Чміль»; додаток № 1 до договору від 01.05.2023 року, яким сторони погодили вартість послуг адвоката; Акт про надання правової допомоги № 0501-26/К від 05.01.2026 року на суму 8500 грн, з яких 4500 грн ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів, аналіз документів, ознайомлення із судовою практикою та 4000 грн складення позову та формування пакету документів для подання до суду.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Положеннями ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правову допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК ).
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду ордер, договір про надання правової допомоги та акт про надання таких послуг на суму 8500 грн.
Відповідно до вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Чміль Ю.В. та позивачем підтверджується наданими позивачем доказами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
А згідно з частиною 6 цієї ж статті ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини 5 статті 137 ЦПК України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст. 137 ЦПК України.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 09.03.2021 по справі № 200/10535/19-а, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 09.05.2023 у справі № 340/9009/21, від 08.11.2023 у справі № 160/17970/21, від 16.05.2024 у справі № 320/4539/21, Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 9901/459/21.
Відповідач будучи повідомленим про час та місце судового розгляду, будь-яких заперечень щодо розумності та співмірності розміру судових витрат суду не надав.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем доведено понесення ним витрат на надання правової допомоги у розмірі 8500 грн .
А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 8500 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 270, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про стягнення витрат на професійну правову допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за №607/17654/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8500 грн. 
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», вул. Січових Стрільців, 9, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 43115064.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Повне рішення складено 09 березня2026 року.

Головуюча суддя   І.М. Черніцька