Справа №303/1736/26
2-о/303/43/26
ряд. стат. звіту - 9

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді    Куцкір Ю.Ю.
з участю секретаря судових засідань Славич М.В.   

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту, що маю юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту, що маю юридичне значення.
Заява мотивована тим, що заявник при підготовці та оформленні документів для призначення пенсії за віком, з`ясувалося, що в деяких документах містяться розбіжності в написанні імені та по батькові заявника, зокрема зазначено « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 ». Така розбіжність в написанні перешкоджає заявнику у передбаченому законом порядку оформити пенсію. 
Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення заявлених вимог, а також просить суд розглянути справу без його участі, а також заяву про встановлення факту, що маю юридичне значення задовольнити з підстав зазначених в ній. 
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області – Пентек А. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмове пояснення щодо заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а також просить суд розглянути справу у відсутності їхнього представника.
Вивчивши заяву та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що заява із уточненими вимогами підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. 
Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 05.04.1996 року та Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.01.1981 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання значиться: АДРЕСА_1 (а.с. 4-6).
Трудова книжка серії НОМЕР_3 від 30.06.1979 року та військовий квиток серії НОМЕР_4 від 08.04.1982 року заповнені на ім`я ОСОБА_6 (а.с. 7-9).
Із Диплома № НОМЕР_5 від 15.07.1985 року вбачається, що він виданий ОСОБА_7 , у виписці до цього ж диплому зазначений ОСОБА_8 (а.с. 10).
Із Довідок архівного відділу Мукачівської міської ради №150 від 25.02.2026 року та №151 від 25.02.2026 року слідує, що у наказах кадрових питань (особового складу) Мукачівського комерційно-господарського підприємства «Оксамит» (Мукачівського управління громадського харчування) значаться накази про прийняття на роботу, про звільнення з роботи ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).
Особова картка заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання с-ще Чинадійово, Мукачівський район, Закарпатська область (а.с. 13). 
Таким чином, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що у зв`язку із наявністю розбіжностей у імені та по батькові заявника, які вказані у вищеперерахованих документах, він позбавлений можливості реалізувати у повній мірі своє право для призначення пенсії, а тому встановлення факту належності заявнику зазначених документів безпосередньо породжує для нього юридичні наслідки.
Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У положеннях ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Як зазначено у п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Згідно роз`яснень, викладених у зазначеній вище, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Частиною 4 ст.263 ЦПК України врегульовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Беручи до уваги, що всі анкетні дані, які містяться в документах, доданих до заяви заявником ОСОБА_1 , співпадають, судом достовірно встановлено належність йому документів, та те, що при їх написанні мала місце помилка в написанні імені та по батькові заявника, оскільки інші відомості, які міститься в документах, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами.
Докази, які б спростовували даний факт в матеріалах справи відсутні.
Суд звертає увагу на те, що у матеріалах даної справи відсутні докази про наявність у даній справі спору про право, предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення. Адже ОСОБА_1 просив встановити саме факт належності йому документів без встановлення чи спростування відображених у них інформації, що також свідчить про відсутність спору про право.
Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. 
Разом з тим, ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.
Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги неможливість внесення змін чи виправлень до таких правовстановлюючих документів, та мету встановлення такого факту (отримання можливості реалізувати заявником свого права на пенсію), та з врахуванням вимог ч.3 ст.315 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику вищезазначених правовстановлюючих документу, крім військового квитка, оскільки встановлення такого в судовому розгляді в окремому провадженні не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 64, 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, – 

РІШИВ:
Заяву задовольнити частково. 
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_3 від 30.06.1979 року, Диплому № НОМЕР_5 та Виписки до диплому № НОМЕР_5 виданого Ужгородським професійно-технічним училищем Управління торгівлі від 15.07.1985 року. 
В іншій частині заявлених вимог – відмовити. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, код ЄДРПОУ 20453063, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, Закарпатська область. 
Повний текст рішення складений 14.04.2026 року. 

Головуючий            Ю.Ю. Куцкір