Єдиний унікальний номер 441/2453/25 
Номер провадження 2/341/233/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року     місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
установив
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
 
У позові просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 29 квітня 2025 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 24.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 квітня 2025 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. З 2007 року проживав він відповідачкою з у цивільному шлюбі. Від спільного проживання народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що відповідачка зраджує йому у подружній вірності. Таким чином, шлюб суперечить його інтересам та інтересам відповідачки. Примирення між сторонами неможливе. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою.
Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 
 
Судове засідання призначено на 15 січня 2026 року, яке відкладалось на 11 лютого 2026 року та 03 березня 2026 року через неявку сторін.
У судове засідання 03 березня 2026 року сторони не з`явились.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча вважається належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в установленому законом порядку відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Ухвалу про відкриття провадження, супровідний з датою судового засідання та позовну заяву з додатками надіслано на зареєстровану адресу місця проживання відповідачки, яка повернулась у зв`язку з відсутністю адресата.
Таким чином, відповідачка вважається належним чином повідомленою. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилала. Ходом розгляду справи не цікавилась. У судове засідання не прибула.
Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).
Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки відповідачка вважається повідомленою належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання учасники не подавали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.
Сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2025 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 24, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 4).
Згідно з копією посвідчення від 17 жовтня 2024 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни (а. с. 7).
Відповідно до змісту позову спільне життя з відповідачем не склалось. Від шлюбу є двоє дітей. Позивач зазначив, що відповідачка зраджує йому у подружній вірності. Таким чином, шлюб суперечить його інтересам. Примирення між сторонами неможливе. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою.
Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі – СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідачка суду не надала.
Розглядаючи спір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка. Пасивна поведінка відповідачки також свідчить про відсутність бажання зберегти шлюб. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 
Враховуючи вищевикладене, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд з дотриманням положень вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.  
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 223, 178, 247, 259, 263, 265, 274, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу  задовольнити повністю.
Розірвати шлюб  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 29 квітня 2025 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 24.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 03 березня 2026 року.

Учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; 
відповідачка –  ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

  Суддя	Микола МЕРГЕЛЬ