ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року	справа № 380/11385/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці, про визнання протиправними і скасування рішень, стягнення коштів.
Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної - визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400234/2 від 18.12.2024;
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400233/2 від 18.12.2024;
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400224/2 від 05.12.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення господарської діяльності, у зв`язку з поставкою товару, позивач з метою митного оформлення товарів подав до Львівської митниці електронні митні декларації, відповідно до яких заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митних декларацій. Разом з митними деклараціями в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару надано документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її. Проте відповідач протиправно, на переконання позивача, здійснив коригування митної вартості ввезеного товару, що спричинило необхідність сплати різниці між сумами митних платежів та нанесено значних збитків позивачу.
Ухвалою суду від 10.06.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви усунув належним чином.
Ухвалою суду від 27.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що за результатами проведеного опрацювання встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, відповідач не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 Митного кодексу України. Тому, посадові особи Львівської митниці під час здійснення контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, – через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).
Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, а також долучених письмових доказів,-
в с т а н о в и в :
Між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та компанією «HALMAR Sp. z.o.o.», Польща (продавець) 28.11.2022 укладено зовнішньоекономічний Контракт №1/11/2022 (далі – контракт), предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупець зобов`язується придбати, оплатити та прийняти меблі в комплекті та меблі окремо для їдалень, віталень та багатофункціональних кімнат, холів, спалень, кухонь, кабінетів торгової марки «Halmar», виробництва HALMAR Sp. z.o.o.
Відповідно до істотних умов договору ціна товару погоджена сторонами в польських злотих на дату укладання договору. Ціна може бути змінена за домовленістю сторін. Ціна вважається узгодженою сторонами, якщо вона підтверджена на рахунку-проформі підписами уповноважених представників сторін.
Умови поставки: FCA – Ostrowiec Swietokrxyski (Інкотермс 2000) або – за взаємною згодою – на інших умовах, які буде відображено в специфікації та рахунку-фактурі.
Згідно з рахунком-проформою №FEP/152/24/MWP від 16.12.2024 позивач придбав у продавця товар «меблеві вироби в асортименті».
З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до митного органу митну декларацію 18.12.2024 №24UA209140035747U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією: пакувальний лист (Packing list) (S)FSE-300/24/EX від 17.12.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) FEP/152/24/MWP від 16.12.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) (S)FSE-300/24/EX від 17.12.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н від 17.12.2024; декларація про походження товару (Declaration of origin) (S)FSE-300/24/EX від 17.12.2024; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) PL/MF/AU0134423 від 17.12.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №14 від 16.12.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/11/2022 від 28.11.2022; договір про надання послуг митного брокера №19348-1 від 06.09.2024; договір (контракт) про перевезення №14 від 16.12.2022; інші некласифіковані документи перепустка в ЗМК від 18.12.2024; митна декларація за якою було відмовлено у випуску товарів №24UA209140035747U7 від 18.12.2024.
За результатами опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала вимогу в якій просила надати додаткові документи, що підтверджують митну вартість відповідно до статті 53 Митного кодексу України.
На виконання вимог митного органу, митним брокером позивача надано додатково підтверджуючі документи – копію митної декларації країни відправлення №24PL402010000OEWB6 від 17.12.2024.
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400233/2.
Рішення про коригування митної вартості товарів обґрунтовує тим, що Львівською митницею заявлена митна вартість не може бути визначена, оскільки у поданих документах відсутні всі відомості, які місять інформацію про ціну, що фактично була сплачена за товар. Додатково вказано про проведення консультації з декларантом відповідно до статті 53 Митного кодексу України про застосування другорядного методу 2ґ (стаття 64 Митного кодексу України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація: «товар №3 - МД від 24.09.2024 № UA209160/2024/10084, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4.01 дол. США за кг; товар № 5 - МД від 13.11.2024 № UA209160/2024/12141, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,076 дол. США за кг; товар №6 - МД від 01.10.2024 № UA205140/2024/62281, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,1099 дол. США за кг; товар №8- МД від 24.09.2024 № UA209160/2024/10084, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,81 дол. США за кг; товар №9 МД від 01.10.2024 № UA205140/2024/62281, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,81 дол. США за кг».
Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю. Оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2024/001415. З метою випущення товару у вільний обіг позивач (декларант) подав митну декларацію від 18.12.2024 №24UA20914003583U1, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскарженого рішення про коригування митної вартості товару.
Між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та компанією «Pomiedzy firma Signal Meble Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia», Польща (продавець) 19.02.2021 укладено зовнішньоекономічний Контракт №1/02 (далі – контракт), предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупець зобов`язується придбати, прийняти та оплатити меблі в комплектах, а також меблі як окремі предмети для їдалень, віталень та багатофункціональних кімнат, для передпокоїв, спалень, кухонь, кабінетів та офісів торгової марки «Signal», виробництва SIGNAL MEBLE Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia
Відповідно до істотних умов договору ціна товару встановлена в польських злотих на дату укладання договору. Ціна може бути змінена за домовленістю сторін. Ціна вважається узгодженою сторонами, якщо вона підтверджена на рахунку-проформі підписами уповноважених представників сторін.
Умови поставки: FCA – Ostrowiec Swietokrxyski (Інкотермс 2000) або – за взаємною згодою – на інших умовах, які буде відображено в специфікації та рахунку-фактурі.
Згідно з фактурою №F/KEX/24/120020 від 17.12.2024 позивач придбав у продавця товар «меблеві вироби в асортименті».
З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до митного органу митну декларацію 18.12.2024 №24UA209140035746U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення представник позивача вказав, що декларант надав митному органу разом з декларацією: WZ/KM /24/122836, WZ/KM /24/123725, WZ/KM /24/124096 від 10.12.2024; Рахунок-проформа №OF/1/24/120023 від 16.12.24; Рахунок-фактура (Faktura VAT) F/KEX/24/120020 від 17.12.2024; Автотранспортна накладна б/н CMR від 17.12.2024; PL/MF/AN 0152339 від 17.12.2024 сертифікат про походження товару; Рахунок-фактура №14 від 16.12.2024 про надання транспортно експедиційних послуг; Контракт №1/02 від 19.02.2021; Дод. №2 від 20.12.2022; 19348-1 від 06.09.2024; Рахунок перевезення №14 від 16.12.2024; Перепустка в ЗМК; Копяю митної декларації країни відправника 24PL341010000BBIB9 від 17.12.2024.
За результатами опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала вимогу в якій просила надати додаткові документи, що підтверджують митну вартість відповідно до статті 53 Митного кодексу України.
На виконання вимог митного органу, митним брокером позивача не надано додатково підтверджуючі документи.
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400234/2.
Рішення про коригування митної вартості товарів обґрунтовує тим, що Львівською митницею заявлена митна вартість не може бути визначена, оскільки у поданих документах відсутні всі відомості, які місять інформацію про ціну, що фактично була сплачена за товар. Додатково вказано про проведення консультації з декларантом відповідно до статті 53 Митного кодексу України про застосування другорядного методу 2ґ (стаття 64 Митного кодексу України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація: «№1 - МД від 04.11.2024 № UA209170/2024/93303, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,4289 дол. США за кг; №6 - МД від 14.12.2024 № UA209230/2024/117936, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,9645 дол. США за кг».
Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю. Оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З метою випущення товару у вільний обіг позивач (декларант) подав митну декларацію від 18.12.2024 №24UA209140035836U0, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскарженого рішення про коригування митної вартості товару.
Також позивач згідно з фактурою Vat F/KEX/24/120002 від 04.12.2024 придбав у «Pomiedzy firma Signal Meble Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia» продавця товар «меблеві вироби в асортименті».
З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до митного органу митну декларацію 05.12.2024 №24UA209140034332U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією: Пакувальний лист (Packing list) WZ/KM/24/120254 від 02.12.2024; Рахунок-проформа (Proforma invoice) WZ/KM/24/120254 від 02.12.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від F/KEX/24/120002 04.12.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 04.12.2024; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin)
PL/MF/AN 0152336 від 04.12.2024; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin)
PL/MF/AN від 0152337 04.12.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №13 від 03.12.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод.№2 ід 20.12.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/02 від 19.02.2021; Договір про надання послуг митного брокера №19348-1 від 06.09.2024; Договір (контракт) про перевезення №13 від 03.12.2024; Копія митної декларації країни відправлення 24PL341010000A97B1 від 04.12.2024; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 24UA209140034332U4 від 05.12.2024.
За результатами опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала вимогу в якій просила надати додаткові документи, що підтверджують митну вартість відповідно до статті 53 Митного кодексу України.
На виконання вимог митного органу, митним брокером позивача не надано додатково підтверджуючі документи.
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400224/2.
Рішення про коригування митної вартості товарів обґрунтовує тим, що Львівською митницею заявлена митна вартість не може бути визначена, оскільки у поданих документах відсутні всі відомості, які місять інформацію про ціну, що фактично була сплачена за товар. Додатково вказано про проведення консультації з декларантом відповідно до статті 53 Митного кодексу України про застосування другорядного методу 2ґ (стаття 64 Митного кодексу України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація: «№2 - МД від 04.11.2024 № UA209170/2024/93303, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,4289 дол. США за кг; №6 - МД від 20.09.2024 № UA205140/2024/59961, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,8099 дол. США за кг».
Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю. Оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2024/001325. З метою випущення товару у вільний обіг позивач (декларант) подав митну декларацію від 05.12.2024 №24UA20914003436U0, в якій вказав вартість товарів відповідно до оскарженого рішення про коригування митної вартості товару.
Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Вирішуючи справу суд керується таким.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митний кодекс України (далі – МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Частиною 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, – центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, – це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).
Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
За приписами частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК України).
Відповідно до частини 7 статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно з частиною частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.
Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів – основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.
Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові у справі №826/17509/16 від 09.02.2021.
У випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені пунктом 2 частиною 1 статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку – учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до положень частини 1 статті 58 МК України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Основний метод не застосовується у таких випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Кожен із вказаних випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.
За приписами частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частин 1, 2 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
З викладених норм права висновується, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Крім цього, обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №804/16271/15, 16.09.2022 у справі №804/2708/18, від 18.05.2022 у справі №620/1735/20, від 21.09.2023 у справі №520/18432/21.
Суд також враховує висновки Верховного Суду у справі №520/22458/23 від 02.05.2024 при розгляді цієї справи.
Під час розгляду справи суд встановив, що Між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та компанією «Pomiedzy firma Signal Meble Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia», Польща (продавець) 19.02.2021 укладено зовнішньоекономічний Контракт №1/02 (далі – контракт), предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупець зобов`язується придбати, прийняти та оплатити меблі в комплектах, а також меблі як окремі предмети для їдалень, віталень та багатофункціональних кімнат, для передпокоїв, спалень, кухонь, кабінетів та офісів торгової марки «Signal», виробництва SIGNAL MEBLE Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia
Відповідно до істотних умов договору ціна товару встановлена в польських злотих на дату укладання договору. Ціна може бути змінена за домовленістю сторін. Ціна вважається узгодженою сторонами, якщо вона підтверджена на рахунку-проформі підписами уповноважених представників сторін.
Умови поставки: FCA – Ostrowiec Swietokrxyski (Інкотермс 2000) або – за взаємною згодою – на інших умовах, які буде відображено в специфікації та рахунку-фактурі.
Позивач придав у продавця товар «меблеві вироби в асортименті» згідно з фактурою №F/KEX/24/120020 від 17.12.2024 та фактурою Vat F/KEX/24/120002 від 04.12.2024.
З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до митного органу митну декларацію 05.12.2024 №24UA209140034332U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Як зазначено в позовній заяві та в картках відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, на підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації позивачем надано: Пакувальний лист (Packing list) WZ/KM/24/120254 від 02.12.2024; Рахунок-проформа (Proforma invoice) WZ/KM/24/120254 від 02.12.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від F/KEX/24/120002 04.12.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 04.12.2024; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) PL/MF/AN 0152336 від 04.12.2024; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) PL/MF/AN від 0152337 04.12.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №13 від 03.12.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод.№2 ід 20.12.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/02 від 19.02.2021; Договір про надання послуг митного брокера №19348-1 від 06.09.2024; Договір (контракт) про перевезення №13 від 03.12.2024; Копія митної декларації країни відправлення 24PL341010000A97B1 від 04.12.2024; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 24UA209140034332U4 від 05.12.2024.
Втім, зі змісту оскарженого рішення встановлено, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки, як стверджує відповідач, заявлена митна вартість товару не підтверджена документально.
Тому, відповідач надіслав декларанту пропозицію, відповідно до частин 2, 3 статті 53 МК України про подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Позивачу запропоновано надати: - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або банківські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспорті (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а сам: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, розрахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якість та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На виконання вимог митного органу, митним брокером позивача додатково не надано підтверджуючі документи.
Також, з метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до митного органу митну декларацію 18.12.2024 №24UA209140035746U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Як зазначено в позовній заяві на підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації позивачем надано: WZ/KM /24/122836, WZ/KM /24/123725, WZ/KM /24/124096 від 10.12.2024; Рахунок-проформа №OF/1/24/120023 від 16.12.24; Рахунок-фактура (Faktura VAT) F/KEX/24/120020 від 17.12.2024; Автотранспортна накладна б/н CMR від 17.12.2024; PL/MF/AN 0152339 від 17.12.2024 сертифікат про походження товару; Рахунок-фактура №14 від 16.12.2024 про надання транспортно експедиційних послуг; Контракт №1/02 від 19.02.2021; Дод. №2 від 20.12.2022; 19348-1 від 06.09.2024; Рахунок перевезення №14 від 16.12.2024; Перепустка в ЗМК; Копію митної декларації країни відправника 24PL341010000BBIB9 від 17.12.2024.
Втім, зі змісту оскарженого рішення встановлено, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки, як стверджує відповідач, заявлена митна вартість товару не підтверджена документально.
Тому, відповідач надіслав декларанту пропозицію, відповідно до частин 2, 3 статті 53 МК України про подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Позивачу запропоновано надати: - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або банківські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспорті (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а сам: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, розрахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якість та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На виконання вимог митного органу, митним брокером позивача додатково не надано підтверджуючі документи.
Відповідач в обґрунтування розбіжностей у долучених позивачем до митих декларацій №24UA209140034332U4 та №24UA209140035746U8 документах зазначає таке:
- відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу від 19.02.2021 №1/02 пункт 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена в рахунку фактурі Проформі підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця», однак у наданому рахунку-проформі відсутні необхідні підписи обох сторін, у рахунку-фактурі відсутні підписи сторін, що є порушенням умов даного контракту;
- відповідно до п.2.1. контракту товар поставляється на умовах FCA або на інших умовах, що відображається в специфікаціях і рахунку-фактурі, однак у наданих комерційних документах відсутні такі відомості, а також відсутні реквізити контракту, згідно умов якого здійснюється дана операція;
- відповідно до п.2.2 Контракту Поставка товару відбувається на основі замовлення покупця в термін 14 робочих днів від моменту його підтвердження, замовлення до митного оформлення не надано;
- у наданому до митного оформлення рахунку на перевезення зазначено маршрут Ostrowiec Угринів-Червоноград, у ЦМР зазначене місце призначення-Червоноград, проте у Заявці на перевезення вказане місце розвантаження – с. Гірник;
- надано рахунок на оплату витрат на транспортування №14 від 16.12.2024, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах, (CMR), вантаж перетнув кордон 17.12.2024, тобто, на момент складання рахунку відомості щодо витрат на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі;
- надано рахунок на оплату витрат на транспортування №13 від 03.12.2024, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах, (CMR), вантаж перетнув кордон 05.12.2024, тобто, на момент складання рахунку відомості щодо витрат на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі.
- експортна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, що підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару;
- у рахунку-фактурі зазначено форма оплати – 10 днів, термін оплати - 14.12.2024, натомість у проформі зазначено термін оплати –попередня оплата, таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності, та відсутність документів, визначених п.4) ч.2 ст. 53 МКУ (банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару).
Щодо покликань відповідача, що відповідно до п. 2.1 Контракту товар поставляється на умовах FCA або на інших умовах, що відображається в специфікаціях і рахунку-фактурі, однак у наданих комерційних документах відсутні такі відомості, а також відсутні реквізити контракту, згідно умов якого здійснюється дана операція.
Суд такі покликання відповідача не бере до уваги, оскільки із поданих позивачем документів у сукупності можливо становити узгодження позивача та його контрагента умов поставки, зокрема, ціни (вартості) товару, який поставляється, шляхом прийняття покупцем пропозиції продавця.
Щодо зауважень відповідача щодо ненадання замовлення покупця суд звертає увагу, що частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Серед вказаного переліку відсутня необхідність надавати контролюючому органу будь-які замовлення (заявки).
Таким чином, такі твердження відповідача не беруться судом до уваги.
Натомість суд зазначає, що однією із підстав для прийняття оскаржених рішень стало те, що до митного оформлення позивачем не надавалися належні документи, що підтверджують таку складову митної вартості, як вартість перевезення оцінюваних товарів.
Суд встановив, що позивач до митного оформлення не надав договір про надання транспортно-експедиційних послуг укладених із фірмою «РОВІ-УКРАЇНА», яка вказана перевізником у CMR. Крім того, до митного оформлення не надавалися розрахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат від фірми «РОВІ-УКРАЇНА».
Також, відповідач вказав, що у наданому до митного оформлення рахунку на перевезення зазначено маршрут Ostrowiec-Угринів-Червоноград, у ЦМР зазначене місце призначення - Червоноград, проте у Заявці на перевезення вказане місце розвантаження – с. Гірник.
Отже, надані позивачем документи не містять інформації щодо транспортних витрат по маршруту Ostrowiec (Польща) – Угринів - Червоноград - с. Гірник (Україна).
Так, витрати по території України не входять до складових митної вартості, проте неможливість перевірки пропорційності розподілу витрат в даному випадку викликала сумнів у митного органу з огляду на те, що місце призначення вантажу у ЦМР зазначено м. Червоноград, а у Договорах-Заявках вказано місце розвантаження - с. Гірник.
При цьому, відповідач вказав, що відповідно відміток на CMR вантаж перетнув кордон 05.12.2024 та 17.12.2024, а рахунки-фактури складені – 03.12.2024 та 16.12.2024, тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі.
Так, рахунок-фактура №13 датований 03.12.2024. Водночас згідно з CMR оцінюваний товар перетнув кордон 05.12.2024. Аналогічно рахунок-фактура №14 датований 16.12.2024, а згідно з CMR оцінюваний товар перетнув кордон 16.12.2024.
Отже, надані позивачем до митного оформлення документи не містять всієї інформації щодо витрат на транспортно-експедиційні витрати.
Таким чином, декларантом не спростовано сумніви митного органу щодо правильності визначення митної вартості товарів, в частині калькуляції такої складової митної вартості, як вартість перевезення оцінюваних товарів, передбаченої пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України.
Викладені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.05.2024 у справі №520/22458/23.
За вказаних обставин митним органом було обґрунтовано виставлені вимоги про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.
Водночас як встановлено під час розгляду справи позивач не надав митному органу жодного із вказаних у вимогах документів для спростування виявлених розбіжностей.
Також, під час розгляду справи суд встановив, що між позивачем та компанією «HALMAR Sp. z.o.o.», Польща (продавець) 28.11.2022 укладено зовнішньоекономічний Контракт №1/11/2022 (далі – контракт), предметом якого є зобов`язання продавця продати, а покупець зобов`язується придбати, оплатити та прийняти меблі в комплекті та меблі окремо для їдалень, віталень та багатофункціональних кімнат, холів, спалень, кухонь, кабінетів торгової марки «Halmar», виробництва HALMAR Sp. z.o.o.
Відповідно до істотних умов договору ціна товару погоджена сторонами в польських злотих на дату укладання договору. Ціна може бути змінена за домовленістю сторін. Ціна вважається узгодженою сторонами, якщо вона підтверджена на рахунку-проформі підписами уповноважених представників сторін.
Умови поставки: FCA – Ostrowiec Swietokrxyski (Інкотермс 2000) або – за взаємною згодою – на інших умовах, які буде відображено в специфікації та рахунку-фактурі.
Згідно з рахунком-проформою №FEP/152/24/MWP від 16.12.2024 позивач придбав у продавця товар «меблеві вироби в асортименті».
З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до митного органу митну декларацію 18.12.2024 №24UA209140035747U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією: пакувальний лист (Packing list) (S)FSE-300/24/EX від 17.12.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) FEP/152/24/MWP від 16.12.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) (S)FSE-300/24/EX від 17.12.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н від 17.12.2024; декларація про походження товару (Declaration of origin) (S)FSE-300/24/EX від 17.12.2024; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) PL/MF/AU0134423 від 17.12.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №14 від 16.12.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/11/2022 від 28.11.2022; договір про надання послуг митного брокера №19348-1 від 06.09.2024; договір (контракт) про перевезення №14 від 16.12.2022; інші некласифіковані документи перепустка в ЗМК від 18.12.2024; митна декларація за якою було відмовлено у випуску товарів №24UA209140035747U7 від 18.12.2024.
Втім, зі змісту оскарженого рішення встановлено, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки, як стверджує відповідач, заявлена митна вартість товару не підтверджена документально.
Тому, відповідач надіслав декларанту пропозицію, відповідно до частин 2, 3 статті 53 МК України про подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Позивачу запропоновано надати: - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або банківські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспорті (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а сам: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, розрахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якість та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На виконання вимог митного органу, митним брокером позивача надано додатково підтверджуючі документи – копію митної декларації країни відправлення №24PL402010000OEWB6 від 17.12.2024.
Відповідач в обґрунтування розбіжностей у долучених позивачем до митої декларації №24UA209140035747U7 документах зазначає таке:
- відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу від 28.11.2022 № 1/11/2022 пункт 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена в рахунку Проформі підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця», однак у наданому рахунку-проформі відсутній підпис Покупця, що є порушенням умов даного контракту;
- відповідно до п.2.2 Контракту Поставка товару відбувається на підставі замовлення покупця в термін 14 робочих днів від моменту його підтвердження, замовлення до митного оформлення не надано;
- розділом 3 контракту передбачена 100% передоплата. У наданій до митного оформлення проформі-фактурі вказано умови оплати-попередня оплата. У наданому до митного оформлення інвойсі зазначено термін оплати - 22.12.2024, таким чином, у поданих документах, зазначене протирічить відомостям, що містяться у контракті та проформі-інвойсі;
- надано рахунок на оплату витрат на транспортування №14 від 16.12.2024, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах, (CMR), вантаж перетнув кордон 17.12.2024, тобто, на момент складання рахунку відомості щодо витрат на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі;
- у наданому до митного оформлення рахунку на перевезення зазначено маршрут Сталева Воля-Угринів-Червоноград, у ЦМР зазначене місце призначення-Червоноград проте у Заявці на перевезення вказане місце розвантаження – с. Гірник.
Щодо зауважень відповідача щодо ненадання замовлення покупця суд звертає увагу, що частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Серед вказаного переліку відсутня необхідність надавати контролюючому органу будь-які замовлення (заявки).
Таким чином, такі твердження відповідача не беруться судом до уваги.
Щодо відсутності підпису покупця в рахунку-фактурі, суд бере до уваги до доводи представника позивача про те, що обмін документами між продавцем і покупцем (позивачем) здійснюється шляхом надіслання їх електронних копій, а надіслані позивачу компаніями-продавцями рахунки-проформи були акцептовані покупцем (позивачем) вчиненням відповідних дій здійсненням платежів за товар шляхом проведення передоплати.
Щодо покликань відповідача щодо розбіжностей в умовах оплати товару, суд зазначає, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачений договором.
Натомість суд зазначає, що однією із підстав для прийняття оскарженого рішення стало те, що до митного оформлення позивачем не надавалися належні документи, що підтверджують таку складову митної вартості, як вартість перевезення оцінюваних товарів.
Суд встановив, що позивач до митного оформлення не надав договір про надання транспортно-експедиційних послуг укладених із фірмою «РОВІ-УКРАЇНА», яка вказана перевізником у CMR. Крім того, до митного оформлення не надавалися розрахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат від фірми «РОВІ-УКРАЇНА».
Також, відповідач вказав, що у наданому до митного оформлення рахунку на перевезення зазначено маршрут Сталева Воля -Угринів-Червоноград, у ЦМР зазначене місце призначення - Червоноград, проте у Заявці на перевезення вказане місце розвантаження – с. Гірник.
Так, витрати по території України не входять до складових митної вартості, проте неможливість перевірки пропорційності розподілу витрат в даному випадку викликала сумнів у митного органу з огляду на те, що місце призначення вантажу у ЦМР зазначено м. Червоноград, а у Договорі-Заявці вказано місце розвантаження - с. Гірник.
Отже, надані позивачем документи не містять інформації щодо транспортних витрат по маршруту Сталева Воля (Польща) - Угринів-Червоноград - с. Гірник (Україна).
При цьому, відповідач вказав, що відповідно відміток на CMR вантаж перетнув кордон 17.12.2024, а рахунок-фактура складений – 16.12.2024, тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі.
Так, рахунок-фактура №14 датований 16.12.2024. Водночас згідно з CMR оцінюваний товар перетнув кордон 17.12.2024.
Отже, надані позивачем до митного оформлення документи не містять всієї інформації щодо витрат на транспортно-експедиційні витрати.
Таким чином, декларантом не спростовано сумніви митного органу щодо правильності визначення митної вартості товарів, в частині калькуляції такої складової митної вартості, як вартість перевезення оцінюваних товарів, передбаченої пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України.
Викладені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.05.2024 у справі №520/22458/23.
За вказаних обставин митним органом було обґрунтовано виставлені вимоги про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.
Водночас як встановлено під час розгляду справи позивач не надав митному органу жодного із вказаних у вимогах документів для спростування виявлених розбіжностей.
Суд зауважує, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (статті 58 МК України).
З огляду на встановлені обставини справи і викладені норми права суд висновує, що декларантом позивача не спростовано сумнів митного орагану в частині правильності визначення митної вартості товарів щодо необхідності включення такої складової митної вартості як вартість перевезення оцінюваних товарів, передбачена пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України.
Надані позивачем копії документів не надали митному органу можливості пересвідчитись в обґрунтованості заявленого числового значення митної вартості імпортованого позивачем товару та визначення митної вартості за основним методом.
Суд також враховує, що декларантом не надано митниці належних документів щодо визначення митної вартості товару, з урахуванням витрат на транспортування товару. Водночас надання відповідних документів є обов`язковим відповідно до пункту 6 частини 10 статті 58 МК України.
Суд критично оцінює вказані висновки митного органу, з огляду на те, що наявність певних формальних недоліків супроводжуючих документів не може вважатися обставиною, яка впливає на корегування митної вартості товару.
З урахуванням викладеного, суд висновує, що розбіжностей позивачем не було допущено, оскільки конкретна ціна товару визначилася сторонами та була обумовлена відповідним рахунком-фактурою.
Отже, оскільки подані декларантом документи містили розбіжності та позивачем не спростовано сумнівів митного органу у правильному визначенні митної вартості товару декларантом, позивачу правомірно було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю відповідно до вимог митного законодавства.
При цьому, прийняттю рішень про коригування передувала процедура консультацій щодо обрання методу визначення митної вартості товару та обмін наявною інформацією, в ході якої митний орган прийшов до обґрунтованого висновку, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.
Зі змісту оскаржених рішень про коригування митної вартості встановлено, що їх прийняттю передувало проведення митним органом консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України. Митницею вказано на неможливість застосування методу визначення митної вартості а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували «товар №3 - МД від 24.09.2024 № UA209160/2024/10084, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4.01 дол. США за кг; товар № 5 - МД від 13.11.2024 № UA209160/2024/12141, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,076 дол. США за кг; товар №6 - МД від 01.10.2024 № UA205140/2024/62281, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,1099 дол. США за кг; товар №8- МД від 24.09.2024 № UA209160/2024/10084, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,81 дол. США за кг; товар №9 МД від 01.10.2024 № UA205140/2024/62281, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,81 дол. США за кг»; «№1 - МД від 04.11.2024 № UA209170/2024/93303, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,4289 дол. США за кг;
№6 - МД від 14.12.2024 № UA209230/2024/117936, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,9645 дол. США за кг»; «№2 - МД від 04.11.2024 № UA209170/2024/93303, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,4289 дол. США за кг; №6 - МД від 20.09.2024 № UA205140/2024/59961, де митна вартість товарів зі схожими характеристиками становить 4,8099 дол. США за кг».
Суд зазначає, що в оскаржених рішеннях митний орган виклав достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом. А рішенням про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару передувала процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару, відповідно до вимог статей 59 і 60 МК України, як це встановлено частиною 4 статті 57 цього Кодексу, а також витребувано відомості на підтвердження митної вартості вказаного товару.
За наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах, що дозволяють чітко ідентифікувати відомості про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого товару за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, однак позивач на його вимоги їх в повному обсязі не надав.
За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що документи, надані позивачем до митних декларацій, не містять достатньої інформації щодо заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів в повному обсязі на пропозиції митного органу, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.
Таким чином, відповідач під час здійснення митного контролю та прийняття оскаржених рішень діяв в межах та в спосіб передбачений законодавством.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладена суд дійшов висновку, про необґрунтованість позовних вимог. Тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю.
За правилами статті 139 КАС України стягнення судових витрат на користь позивача, якому у задоволенні позову відмовлено повністю не передбачено.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд,-
в и р і ш и в :
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судовий збір покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи: 
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Львівська митниця (79000, вул. Костюшка Т.,1, м. Львів; код ЄДРПОУ 43971343).

  Суддя	  Кравців Олег Романович