Справа №705/262/26
1-кп/705/652/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42025252100000082 від 09.10.2025, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, пенсіонера за вислугою років, такого, що працює в КП «Комунальник», зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 366-3 Кримінального кодексу України, за таких обставин.
Наказом начальника Управління ДСНС України у Черкаській області № 27 від 06.06.2013 старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_4 з 06.06.2013 призначено на посаду командира відділення – водія 14 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Черкаській області (з 13.05.2021 - 14 державної пожежно-рятувальної частини 5 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Черкаській області), тобто на посаду начальницького складу служби цивільного захисту, а тому ОСОБА_4 був особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» (далі – Закон), відповідно до пп. д) п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону.
Наказом начальника Головного управління ДСНС України у Черкаській області № 176 від 18.11.2021 ОСОБА_4 звільнено з вищевказаної посади та служби цивільного захисту з 19.11.2021.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону ОСОБА_4 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, був зобов`язаний до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Таким чином, ОСОБА_4 був зобов`язаний до 1 квітня 2022 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення).
У подальшому 03.08.2022 набрав чинності Закон України № 2381-ІХ від 08.07.2022 «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», яким Розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону доповнено пунктом 27, згідно з яким встановлено, що суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період воєнного стану, введеного Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022, протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.
Разом із тим, 12.10.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким пункт 27 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону викладено в редакції, згідно з якою особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (тобто до 12.10.2023), подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Таким чином, ОСОБА_4 був зобов`язаний до 31 січня 2024 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення).
Однак, він, умисно порушуючи вищевказані вимоги законодавства, з якими був достовірно обізнаний, маючи як обов`язок, так і реальну можливість не пізніше 31.01.2024 подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), перебуваючи місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , до 19.11.2025 таку декларацію не подав.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що при звільненні дійсно не подав декларацію за увесь 2021 рік, а подав лише за період з 01.01.2021 по листопад 2021 року. Підтвердив, що до 19.11.2025 не подав декларації, подав її пізніше, але не пам`ятає, коли точно. Він не один і не два рази подавав декларації, знав порядок і вимоги щодо їх подання.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. 
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ст. 366-3 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», тому засуджує його за ст. 366-3 КК України. 
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; конкретні обставини його вчинення; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, є пенсіонером за вислугою років, працевлаштований, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога. 
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки він визнає свою вину, висловлює жаль з приводу вчиненого та готовність бути покараним за скоєне. 
Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_4 до покарання в межах, передбачених санкцією ст. 366-3 КК України, у виді громадських робіт з позбавленням права обіймати посади в органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій. На думку суду, саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, з урахуванням обставин вчиненого злочину та особи винного суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили. 
Цивільний позов у справі не заявлявся. 
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій на строк 1 рік.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1