Справа № 629/765/26
Номер провадження 2/629/739/26 
Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Солодовник І.С.,
при секретарі – Чередниченко М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 за кредитними договорами, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якій вказує, що 26.08.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4056236, відповідно до умов якого сума кредиту становить 5000 грн; проценти за користування кредитом – 2000 грн, які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом – 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір передбачає пролонгацію, кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
19.08.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір № 75319967, відповідно до умов якого сума кредиту становить 12629 грн; процентна ставка (базова, фіксована) – 1.99%, яка нараховується за кожен день користування позикою.
Строк повернення грошових коштів за договорами настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує.
15.12.2021 р. було укладено Договір № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4056236.
10.01.2023 р. було укладено Договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 4056236.
27.01.2022 р. було укладено Договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 75319967.
10.01.2023 р. було укладено Договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 75319967.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом за Договором № 4056236 від 26.08.2021 р. складає 35053,85 грн., з яких: 4378 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 30125,85 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 550 грн. – заборгованість за комісією.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом за Договором № 75319967 від 19.08.2021 р. складає 38312,05 грн., з яких: 12435,35 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 25649,13 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 198,96 грн. - інфляційні збитки, 28,61 грн – 3% річні.
У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 4056236 від 26.08.2021 р. та Договором № 75319967 від 19.08.2021 р. у загальному розмірі 73365,90 грн.; судові витрати у розмірі 2662,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000 грн. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив провести розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Коллект Центр», проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують (звор. бік а.с. 7).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти основної заборгованості за тілом по кредитам. Щодо нарахованої позивачем заборгованості по відсоткам по кредитам вважає її завищеною. Також вказала, що не заперечує сплачувати заборгованість, однак сплатити її одним платежем не має можливості, оскільки окрім пенсії за віком, інших доходів не має (а.с. 48).
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19.08.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 75319967 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Договір був укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора (а.с. 9).
Згідно з умовами договору сума позики складає 12629 грн; строк кредиту – 15 днів (дата повернення позики 03.09.2021); процентна ставка (базова) - 1,99% (пп. 2.1-2.3). Також умовами договору, передбачена знижена процентна ставка у розмірі 1,89% (застосовується у відповідності да умов Програми лояльності), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день– 2,70%.
Також ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток № 1 до договору позики № 75319967 від 19.08.2021 р. – Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої сума кредиту становить 12629 грн., сума нарахованих процентів складає 3581,27 грн, разом до оплати: 16210,27 грн, дата останнього платежу – 03.09.2021 р. (зворот. бік а.с. 9).
Крім того, 26.08.2021 р. ОСОБА_1 на підставі анкети –заяви на кредит № 4056236 уклала з ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит № 4056236. Договір укладено в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що також підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» про підтвердження підписання ОСОБА_1 договору про споживчий кредит із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 16, 18-22, 25).
Згідно з п.п. 1.1.-1.4., 1.5.-1.5.2., 1.6., 2.1. договору, товариство зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сума кредиту (загальний розмір) становить: 5000 гривень. Строк кредиту 16 днів з 26.08.2021 р. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 11.09.2021 р. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2950.00 грн. в грошовому виразі та 3,929,713.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 7950.00 гривень. Комісія за надання кредиту: 950.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 2000.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються шляхом переказу на Картковий рахунок.
Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеними, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 4056236 від 26.08.2021 р. - Графік платежів за договором про споживчий кредит № 4056236 від 26.08.2021 р., сума кредиту становить 5000 грн., сума процентів за користування кредитом складає 2000 грн., комісія за надання кредиту - 950 грн., разом до оплати: 7950 грн., дата останнього платежу – 11.09.2021 р. (а.с. 22а).
Того ж дня, 26.08.2021 р. ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, який є Додатком № 2 до вище вказаного договору, в якому сторони обумовили тип кредиту, його суму, строк кредитування, процентну ставку, порядок повернення та інші суттєві умови (а.с. 17).
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів.
За даними довідки № КД-000083458/ТНПП від 11.11.2025, виданої ТОВ ФК «Фінекспрес», на підставі договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ТОВ ФК «Фінекспрес» 19.08.2021 р. було здійснено переказ коштів в сумі 12629 грн, на номер картки НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_2 (а.с. 10).
Згідно з квитанцією № 9ca1146e-d068-4e7a-a8ae-756f8e20528b_637655654986790652 від 26.08.2021 р., ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 кошти у сумі 5000 грн на платіжну картку НОМЕР_2 , за кредитним договором № 4056236 від 26.08.2021 р. (а.с. 26).
Таким чином, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані споживачем при укладанні кредитних договорів.
Всупереч умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, виникла заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором № 75319967, сформованого 04.11.2025 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», загальна заборгованість станом на 27.01.2022 р. становить 38084,48 грн, з яких 12435,35 грн – тіло кредиту; 25649,13 грн – відсотки (а.с. 11-13).
За розрахунками заборгованості ОСОБА_1 за договором № 75319967, сформованими ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр», загальна заборгованість станом на 15.01.2026 р. становить 38312,05 грн, з яких 12435,35 грн – тіло кредиту; 25649,13 грн – відсотки, 28,61 грн – 3% річних, інфляційні збитки – 198,96 грн (а.с. 14, 15).
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором № 4056236, сформованого ТОВ «Мілоан», загальна заборгованість становить 19511,95 грн, з яких 4378 грн – тіло кредиту; 14583,95 грн – відсотки, 550 грн - комісія (а.с. 27-28).
За розрахунками заборгованості ОСОБА_1 за договором № 4056236, сформованими ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр», загальна заборгованість станом на 15.01.2026 р. становить 35053,85 грн, з яких 4378 грн – тіло кредиту; 30125,85 грн – відсотки, 550 грн - комісія (а.с. 23, 24).
15.12.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, згідно з умовами якого, ТОВ «Вердикт Капітал» набув право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4056236.
Відповідно до Витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 р. Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 р. до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 19511,95 грн (а.с. 29).
10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги, згідно з умовами якого, ТОВ «Коллект Центр» набув право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4056236.
Відповідно до Витягу з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 р. Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 р. до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 35053,85 грн (а.с. 30).
27.01.2022 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 27/01/2022, згідно з умовами якого, ТОВ «Вердикт Капітал» набув право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75319967.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 р. до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 38312,05 грн. (а.с. 31).
10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги, згідно з умовами якого, ТОВ «Коллект Центр» набув право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75319967.
Відповідно до Витягу з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 р. Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 р. до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 38312,05 грн. (а.с. 31а).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 р., електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Отже, вищезазначені договори про надання позики та споживчого кредиту, укладено у відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронними договорами, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
До договору кредиту згідно з ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Отже, в судовому засіданні, на підставі наданих суду доказів, позивачем доведено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договору № 75319967 від 19.08.2021 р. та з ТОВ «Мілоан» договору № 4056236 від 26.08.2021 р., а також фактичного отримання позичальником кредитних коштів у сумі 12629 грн та 5000 грн. Доказів того, що банківська картка з відповідним номером ОСОБА_1 не належить, матеріали справи не містять.
Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення, в тому числі у повному обсязі не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача з урахуванням часткової сплати за договором № 75319967 від 19.08.2021 р. заборгованості за тілом кредиту в сумі 12435,35 грн, за договором № 4056236 від 26.08.2021 р. заборгованості за тілом кредиту в сумі 4378 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо позовних вимог в частині стягнення за Договором № 75319967 заборгованості за відсотками в сумі 25649,13 грн, за Договором № 4056236 заборгованості за відсотками в сумі 30125,85 грн, суд зазначає наступне.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом.
Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, крім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.
Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц).
Проценти за «користування кредитом» нараховані після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання.
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22).
Судом встановлено, що за договором № 75319967, відповідач отримав кредит в сумі 12629 грн, строком на 15 днів, процентна ставка (базова)/день 1,99% (фіксована).
З пункту 4 Договору убачається, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.
Крім того, з Додатку № 1 до Договору позики судом встановлено, що проценти за користування кредитом протягом усього строку кредитного договору становлять 3581,27 грн.
Тобто, сторони підписавши кредитний договір чітко визначили розмір процентів, який підлягає сплаті позичальником.
Також умовами договору сторони не погоджували можливість пролонгації терміну дії договору.
Суд, при вирішенні питання щодо розміру процентів, які підлягають нарахуванню бере за основу, розрахунок сформований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», оскільки його складено з урахуванням істотних умов, визначених кредитним договором, а саме з урахуванням розміру процентів, строку дії кредитного договору та з урахуванням проведених оплат позичальника на користь первісного кредитора.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором № 75319967 від 19.08.2021 р., сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість ОСОБА_1 за процентами за період з 19.08.2021 р. по 27.12.2021 р. становить 25649,13 грн., така ж заборгованість зазначена і у розрахунках, сформованих ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр».
Натомість, розрахунок, сформований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є необґрунтованим, оскільки нарахування процентів поза межами строку дії кредитного договору суперечить вимогам матеріального права та умовам кредитного договору.
Крім того, судом з розрахунку, сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» встановлено, що відповідач в межах дії договору з 19.08.2021 р. по 03.09.2021 р. (26.08.2021 р. та 03.09.2021 р.) сплатив на користь первісного кредитора грошові кошти в рахунок погашення процентів за договором в загальній сумі 3806,35 грн, тобто в повному обсязі, відповідно до умов договору та Додатку № 1 до Договору позики.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем в повному обсязі сплачені відсотки за користування кредитом, строк дії договору закінчився, тому суд не убачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками у розмірі 25649,13 грн, нараховані первісним кредитором поза межами строку дії договору, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що за договором № 4056236, відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн, строком на 16 днів.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2000 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Умовами договору передбачена пролонгація строку кредитування (п. 2.3).
Відповідно до п. 2.3.1. продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином:
Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі – Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору (п. 2.3.1.1).
Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору (п. 2.3.1.2.).
Суд, при вирішенні питання щодо розміру процентів, які підлягають нарахуванню бере за основу, розрахунок складений ТОВ «Мілоан», оскільки його складено з урахуванням істотних умов визначених кредитним договором, а саме з урахуванням розміру процентів, строку дії кредитного договору з урахуванням неодноразових пролонгацій як на пільгових, так і на стандартних умовах та з урахуванням оплат відповідачем первісному кредитору.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором № 4056236, складеного ТОВ «Мілоан», заборгованість ОСОБА_1 за процентами становить 14583,95 грн.
Натомість, розрахунок складений позивачем, з якого убачається, що розмір заборгованості за процентами становить 30125,85 грн є необґрунтованим, оскільки нарахування процентів поза межами строку дії кредитного договору суперечить вимогам матеріального права та умовам кредитного договору.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі та за період встановлені кредитним договором з урахуванням неодноразових пролонгацій в сумі 14583,95 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення за Договором № 4056236 комісії в сумі 550,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено судом, пунктом 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 550,00 грн заборгованості по комісії підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача за Договором № 75319967 трьох процентів річних в сумі 28,61 грн та інфляційних збитків в сумі 198,96 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов`язання з повернення тіла кредиту в розмірі 12435,35 грн.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, кредитор має право на стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Згідно з розрахунком позивача за період з 27.01.2022 р. по 23.02.2022 р., виходячи з розміру заборгованості в сумі 12435,35 грн, розмір інфляційних втрат становить 198,96 грн, 3% річних 28,61 грн.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних в сумі 28,61 грн та інфляційні збитки в сумі 198,96 грн, отже позов в цій частині підлягає задоволенню.
Згідно з ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15.
В судовому засіданні встановлено факт передання первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги за грошовими зобов`язаннями відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», а потім позивачу ТОВ «Коллект Центр».
За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Оскільки з матеріалів справи убачається, що боржник частково сплачував заборгованість за кредитним договором первісному кредитору, і взагалі не сплачував новому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь нового кредитора суму заборгованості за кредитним договором № 75319967 від 19.08.2021 р. в сумі 12662,92 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12435,35 грн, інфляційні збитки в розмірі 198,96 грн, 3% річних у розмірі 28,61 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити; за кредитним договором № 4056236 від 26.08.2021 р. в сумі 19511,95 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4378 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 14583,95 грн, заборгованість по комісії у розмірі 550 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити.
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії документів: договору про надання правничої допомоги № 02-09/2024-2 від 02.09.2024 р., тарифів на послуги адвоката Воронкова О.М., платіжної інструкції кредитованого переказу коштів № 0599410001 від 13.01.2026 р.; заявки на надання юридичної допомоги № 1 від 01.12.2025 р, витягу з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 р. 
З наданих документів, судом встановлено, позивачу надана професійна правнича допомога, вартість якої оцінена в 25000 грн.
Від відповідача будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу не надходило.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи характер виконаних робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи, що справа має невелику складність, а також зважаючи на те, що заява про зменшення судових витрат від відповідача на адресу суду не надходила, позовні вимоги задоволено частково, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі пропорційно задоволеним вимогам у сумі 10963,84 грн., а також судовий збір у розмірі 1167,61 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за кредитним договором № 75319967 від 19.08.2021 р. та кредитним договором № 4056236 від 26.08.2021 р. у розмірі 32174 (тридцять дві тисячі сто сімдесят чотири) грн 87 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) судовий збір у розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) грн. 61 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10963 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 84 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:           І.С. Солодовник