Справа №705/1437/26
2-а/705/44/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року м. Умань Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 , що поданий представником позивача - адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника Кушнеренко Т.В. звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В позові представник позивача вказує, що 08.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову № 545 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи, про винесення постанови йому стало відомо 26.02.2026 від державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області КМУЮ України. Відповідно до постанови №545, ОСОБА_1 09.06.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці для уточнення своїх даних, даних військо-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вказує, що ОСОБА_1 з 17.11.2010 зареєстрований та фактично проживає у м.Умань, працював також на території м.Умань, та відповідно перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . У червні 2025 року ОСОБА_1 їхав з м.Умань до м.Черкаси. Разом з тим, позивач був зупинений представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Представники вказаного ІНФОРМАЦІЯ_3 пропонували йому написати заяву про те, що він бажає стати до них на військовий облік, проте позивач повідомив, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживає в АДРЕСА_1 . Представники ІНФОРМАЦІЯ_5 , склали відносно ОСОБА_1 документи, після чого його відпустили. В подальшому жодних повідомлень чи постанов від ІНФОРМАЦІЯ_5 не отримував. 11.12.2025 позивача мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_6 . Перебуваючи у складі ЗСУ отримав перше грошове забезпечення та одразу отримав повідомлення про те, що на банківський рахунок накладено арешт. Перебуваючи на військовій службі позивач не мав можливості з`ясувати причини такого арешту. Через релігійні переконання він не має РНОКПП, закордонного паспорту та не мав можливості встановити додаток ДІЯ. Таким чином, жодних постанов від виконавчої служби він також не отримував ні поштою, ні у додатку. 04.02.2026 позивач звільнився з військової служби та 06.02.2026 повторно встав на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_7 , зайнявся оформленням відстрочки від мобілізації, після чого звернувся до банку для з`ясування причини арешту. В послідуючому позивач звернувся до ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області та йому було повідомлено підстави для відкриття виконавчих проваджень та надано копію постанови №545 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУПАП від 08.07.2025, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. У постанові зазначено, що позивач не з`явився за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_3 , у той же час у постанові зазначено, що прибути він мав до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно до постанови викликався позивач для уточнення даних, разом з тим, з 2020 року (з моменту коли позивач перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 ) його облікові дані не змінились та представники ІНФОРМАЦІЯ_3 мали можливість перевірити їх за наявними базами даних. При цьому, відповідно до примітки до ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. При цьому, відповідач не навів в оскаржуваній постанові доводів стосовно того, що виклик позивача саме для уточнення облікових даних в даному випадку був обгрунтованим, не навів доводів стосовно того, які дані неможливо було уточнити без особистої присутності позивача. Також, оскаржувана постанова не містить інформації про те, коли та яким чином позивачу була вручена повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_7 на09.06.2025 та чи взагалі вона йому була вручена. Крім того, працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 не були уповноваженні на складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Посилаючись на норми чинного законодавства України, представник позивача просила поновити ОСОБА_1 строк на скарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №545 від 08.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесену за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та накладено штраф у сумі 17000 грн.
10.03.2026 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
30.03.2026 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому вказано, що  ІНФОРМАЦІЯ_8 проти адміністративного позову заперечує, вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. 12.06.2025 працівником поліції ОСОБА_2 позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 , як порушник правил військового обліку, у зв`язку з не прибуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені у повістці. А саме, ОСОБА_1 09.06.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 по повістці, яка була надіслана через Уманську міську раду відповідно до розпорядження №4/634 від 28.05.2025, дані відомості внесені до ЄДРПВР. На виконання розробленого Алгоритму роботи посадових осіб районних ТЦК та СП при доставленні органами Національної поліції громадян, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП, затвердженого розпорядженням ГШ Збройних Сил України від 06.03.2025 № 321/1511, позивача 12.06.2025 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також у присутності ОСОБА_1 , начальником відділення обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_5 , був складений протокол про адміністративне правопорушення № 545, з яким було ознайомлено позивача, роз`яснено права та обов`язки, про те він у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився надавати свої пояснення про вчинене правопорушення, а також ознайомлюватися та підписувати протокол. Крім того, 13.06.2025 в ЄДРПВР автоматично створено та направлено повідомлення до органів Національної поліції України щодо скасування здійснення адміністративного затримання та доставлення позивача у порядку статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для притягнення до адміністративної відповідальності. Отже військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 , були вжиті всі процесуальні дії щодо дотримання прав громадянина ОСОБА_1 , а також належне його повідомлення про місце та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності з метою реалізації його права на захист, проте на розгляд адміністративної справи позивач також не з`явився. За результатами розгляду матеріалів адміністративної справи і була винесена оскаржувана постанова №545 від 08.07.2025 стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оригінал, якої було надіслано за місцем проживання (реєстрації) засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом № 2020206397797. Зважаючи на вищевказане, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 було дотримано всі вимоги законодавства при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення, в діянні громадянина ОСОБА_1 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього постанову № 545 від 08.07.2025 про адміністративне правопорушення. Тому просили відмовити у задоволенні позову, оскільки оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є законною та прийнятою в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законам України. 
Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши заяву про поновлення строку на звернення до суду, дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ст. 289 КАС України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-1 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.
Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії №545, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Як вбачається з супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_5 вих. № 3706 від 17.07.2025, копію постанови № 545 від 08.07.2025, направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення місце перебування ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_1 . У постанові про адміністративне правопорушення № 545, місце проживання ОСОБА_5 значиться: АДРЕСА_2 . При цьому, до відзиву долучено квитанцію АТ «Укрпошта» про направлення рекомендованого листа ОСОБА_5 , однак адресу не зазначено та за номером трекінгу неможливо відслідкувати про вручення рекомендованого повідомлення.
За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач не був належно повідомлений у встановленому законом порядку про прийняте рішення.
Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач отримав оскаржувану постанову лише 26.02.2026 після звернення до відділу державної виконавчої служби.
Зазначені обставини свідчать про те, що позивач не був обізнаний про наявність постанови по справі про адміністративне правопорушення від 08.07.2025, доказів зворотнього до матеріалів справ долучено не було, у зв`язку з чим адміністративний позов подано у визначені строки з дня, як позивач дізнався про таку постанову.
За таких обставин, заява позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом є обгрунтованою, а тому з метою дотримання права на захист позивача, суд вважає за можливе поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.
Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Як вказує представник відповідача, ОСОБА_1 09.06.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 по повістці, яка була надіслана через Уманську міську раду відповідно до розпорядження №4/634 від 28.05.2025, тому відповідні відомості були внесені до ЄДРПВР. 12.06.2025 працівником поліції ОСОБА_2 позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 , як порушника правил військового обліку, у зв`язку з не прибуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені у повістці. 
У присутності ОСОБА_1 , начальником відділення обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_5 , був складений протокол про адміністративне правопорушення № 545, з яким було ознайомлено позивача, роз`яснено права та обов`язки, про те він у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився надавати свої пояснення про вчинене правопорушення, а також ознайомлюватися та підписувати протокол. 
Як вбачається з протоколу № 545 про адміністративне правопорушення від 12.06.2025, що складений начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 був належним чином оповіщений згідно п.41 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» від 16.05.2024 № 560, про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх персональних даних. Однак ОСОБА_1 в зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`явився, чим порушив пп.1 п.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Факт вчиненого правопорушення підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як і факт відмови від надання пояснень та підписання протоколу. 
08.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , винесено постанову № 545, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.
Зі змісту постанови вбачається, що 08.07.2025 ОСОБА_1 09.06.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Своїми діями він порушив обов`язок, визначений підпунктом 1 пункту 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Тому на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 545 вказано, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх персональних даних, однак в зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`явився. У постанові вказано, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці для уточнення своїх персональних даних. Тому не зрозуміло в який саме ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язаний був звернутися ОСОБА_1 для уточнення свої даних. До матеріалів справи таких відомостей надано не було.
До матеріалів позову долучено військовий квиток серії НОМЕР_1 , який видано 16.11.2010, в якому вказано, що 10.03.2020 медичною комісією при Уманському ОМВС ОСОБА_1 визнаний придатним та його взято на військовий облік. 
Також до матеріалів позову долучено військовий квиток серії НОМЕР_2 , який видано 11.12.2025 та вказано, що 11.12.2025 ОСОБА_1 пройшов ВЛК та 12.12.2025 його мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_6 для проходження військової служби. Датою виключення зі списків в/ч вказано 04.02.2026. Крім того, у військовому квитку міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 06.02.2026 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як вбачається з витягу з додатку «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та 06.02.2026 уточнив свої дані. 
Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, під час розгляду цієї справи, суду належить вирішити питання: чи дотримано відповідачем-суб`єктом владних повноважень критерії правомірності рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зокрема покладення на позивача обов`язку щодо явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, належного оповіщення та дотримання відповідачем вимоги процесуального законодавства під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
За змістом ст.245 КУпАП завданням в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.245 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно зі ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.
Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У частині 3 ст.210-1 КУпАП визначена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Згідно ч.1 ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Дана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для їх встановлення необхідно керуватись положеннями інших нормативно-правових актів.
В оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги пп.1 п.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до пп.1 п.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, яка має бути доведена відповідними доказами.
Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.
Враховуючи вищенаведене, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Наявна у справі оскаржувана постанова № 545 про адміністративне правопорушення від 08.07.2025, винесена за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 545 про адміністративне правопорушення від 12.06.2025, не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки-особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акту відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України № 270 від 05.03.2009 рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Отже, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.
Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку по повістці до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.
З матеріалів справи неможливо встановити належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки таких доказів до матеріалів відзиву долучено не було.
Відповідачем на підтвердження дій щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також інших доказів, зокрема, ким видана повістка, яка надсилалась позивачу і неявка за якою до відповідача ставиться в вину позивачу, коли, яким чином надіслана повістка позивачу та за якою адресою, чи був належним чином оповіщений позивач про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до якого саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Уманського чи Черкаського, чи одержана повістка у належний спосіб. 
За таких обставин суд позбавлений можливості ідентифікувати наявну інформацію з інформацією, що міститься в оскаржуваній постанові, в т.ч. щодо неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Ураховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 665,60 грн, вимоги позивача підлягають задоволенню, а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в розмірі 665,60 грн, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 9, 44, 69, 77, 90, 124, 126, 132, 139, 159, 171, 205,242, 229, 250, 257, 262, 286 КАС України, ст. ст. 6, 7, 9, 10, 210, 235, 245, 247, 251, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про судовий збір», суд, 
У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Позов ОСОБА_1 , що поданий представником позивача - адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.
Постанову № 545 по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена 08.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн– скасувати. 
Провадження по адміністративній справі – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 665,60 грн на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко