Єдиний унікальний № 946/1996/26 
Провадження № 3/946/633/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

30 березня 2026 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О. ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – 

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №620143 від 20.03.2026 року в якому зазначено, що 20.03.2026 року о 22 год. 57 хв. в м. Ізмаїл, пр.Незалежності, б. 54А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz S-350, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕНА № 6222039 від 25.11.2025 року).
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), згідно яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Внаслідок чого, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджено підписом у протоколі. Причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав.
Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Суд у відповідності до ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.
Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» Європейський суд дійшов висновку, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.
Отже, ОСОБА_1 знав про складений відносно нього протокол та що протокол розглядається судом, і не вжив достатніх заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та без причин не з`явився в судове засідання.
Разом з тим, за час перебування справи в провадженні судді, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, однак зазначеним правом не скористався, до суду пояснення та заперечення щодо правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 відповідно до обставин, викладених у протоколі не надійшли.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дослідивши відеозаписи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що 20.03.2026 року о 22 год. 57 хв. в м. Ізмаїл, пр.Незалежності, б.54А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz S-350, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕНА № 6222039 від 25.11.2025 року).
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), згідно яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Внаслідок чого, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №620143 від 20.03.2026 року;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 620143 від 20.03.2026 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП;
- відеозаписами та іншими матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2025 року позбавлений права керуванням транспортними засобами, що підтверджено змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 620143 від 20.03.2026 року, відносно якої суду не надано доказів оскарження.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена належними та достатніми доказами, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Згідно довідок наданих старшим інспектором з особливих доручень ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП від 23.03.2026 року, ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 отримав 15.12.2023 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6222039 від 25.11.2025 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, а також, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6222039 від 25.11.2025 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, з урахуванням чого застосовується адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років
Крім того, суд не вбачає підстав для застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.
Підстави для застосування відносно ОСОБА_1 більш тяжкого стягнення судом не встановлені.
Крім того, вважається за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 126, 251, 280, 283 КУпАП, – 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя О.О. Бурнусус