Справа № 215/8852/25
3/215/58/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи не повідомив, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.11.2025 серії ЕПР1№503735, 05.11.2025 о 03 год. 23 хв. Дніпропетровська обл, Кривий Ріг, Тернівський район, по вул. Героїв Маріуполя, біля буд 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 112 CDI з днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного cп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, на вимогу поліцейского в установленому законом порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зафіксовано БК 475347, РЕГ СЯОМІ, 477292.
26.11.2025 справу було відкладено на 17.12.2025 у зв`язку з відсутністю зайнятістю судді в іншому провадженні.
17.12.2025 справу було відкладено на 21.01.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.
21.01.2026 справу було відкладено на 17.02.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.
17.02.2026 справу було відкладено на 05.03.2026 з клопотаннями захисника.
05.03.2026 справу було відкладено на 25.03.2026 за клопотанням захисника. 
25.03.2026 ОСОБА_1 надіслав на адресу суду пояснення, в яких зазначив, що 04.11.2025 отримав у розпорядження службовий автомобіль Mercedes-Benz Vito для перегону на СТО, однак, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, передав його своєму знайомому ОСОБА_2 , який у подальшому був зупинений працівниками поліції та притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього автомобіль знаходився поблизу місця проживання ОСОБА_1 , де він організовував його переміщення на стоянку. Під час таких дій транспортний засіб заглух, а згодом виникло задимлення з-під капота, у зв`язку з чим він сів за кермо виключно з метою з`ясування технічної несправності, без фактичного керування транспортним засобом. ОСОБА_1 зазначив, що на момент прибуття працівників поліції транспортний засіб був нерухомим, а доказів його керування саме ним матеріали справи не містять, що, на його думку, виключає обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння. Посилаючись на те, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає виключно для особи, яка керує транспортним засобом, а також на відсутність належних і допустимих доказів такого керування, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Додатково зазначив про недотримання працівниками поліції процесуальних гарантій, зокрема нероз`яснення права на правничу допомогу та невручення протоколу, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
25.03.2026 захисник Мельник Л.Г. подала клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначила, що у провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу перебуває справа № 215/8852/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 503735 від 05.11.2025, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 112 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Обґрунтовуючи клопотання, захисник зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, на наданих відеозаписах відсутня фіксація руху транспортного засобу під його керуванням, що узгоджується з його поясненнями про відсутність факту керування. Захисник посилається на усталену судову практику, відповідно до якої керування транспортним засобом передбачає фактичне здійснення дій, спрямованих на приведення транспортного засобу в рух та його переміщення у просторі. Саме по собі перебування особи за кермом нерухомого транспортного засобу не свідчить про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Крім того, на думку захисника, під час оформлення матеріалів справи працівниками поліції допущено істотні порушення процесуального порядку, зокрема: не доведено факту належного вручення особі копії протоколу про адміністративне правопорушення, не забезпечено право на правничу допомогу, а також порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що відповідно до ст. 266 КУпАП є підставою для визнання такого огляду недійсним. Посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, захисник вказує, що відсутність доказів події та складу адміністративного правопорушення унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. З огляду на викладене, захисник просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
25.03.2026 захисник Мельник Л.Г. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. 
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.
Виходячи з положень ч.2 ст.268КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виходячи з положень п. 2.5 ПДР України вимогу поліцейського про проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій зобов`язаний виконати безальтернативно.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.
У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.
У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503735 від 05.11.2025 додані наступні матеріали: рапорт інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 Полку ПП в м. Кривий Ріг Макарук Г. (а.с. 8) направлення на огляд (а.с. 4); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); роз`яснення про відсторонення від права керування транспортним засобом (а.с.6); довідка, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відсутня повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 9). На відеозаписах, долучених до матеріалів справи, зафіксовано, що під час спілкування з ОСОБА_1 у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі. Водночас ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, пояснивши це тим, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами) передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. 
Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, працівниками поліції долучено відеозаписи з нагрудних камер.
Разом із тим, під час їх дослідження судом встановлено наявність істотних суперечностей між змістом відеозаписів та обставинами, викладеними у протоколі, що ставить під сумнів достовірність та послідовність зафіксованих подій.
Зокрема, один із відеозаписів містить фрагмент, на якому нібито зафіксовано рух транспортного засобу. Водночас із зазначеного відеозапису не вбачається фактичного руху автомобіля або здійснення керування ним саме ОСОБА_1 . Навпаки, зафіксовано, що службовий автомобіль поліції під`їжджає до транспортного засобу, який перебуває у нерухомому стані, при цьому на останньому увімкнено аварійну світлову сигналізацію, що саме по собі не свідчить про факт його руху чи керування.
Отже, наявні у справі відеоматеріали не дають суду можливості достовірно встановити обставини події та підтвердити факт керування транспортним засобом саме у момент зупинки особи працівниками поліції.
Крім того, під час дослідження відеозаписів судом встановлено відсутність належних доказів вручення особі копії протоколу про адміністративне правопорушення, а також не підтверджено забезпечення її права на правничу допомогу під час складення адміністративного матеріалу. Такі порушення суперечать вимогам ст. 254, 268 КУпАП та гарантіям, передбаченим ст. 59 Конституції України, і є підставою для визнання отриманих доказів недопустимими.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Суд також враховує, що відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За таких обставин суд приходить до висновку, що надані суду матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б у своїй сукупності беззаперечно підтверджували факт події адміністративного правопорушення та наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом особою у стані сп`яніння.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, при відсутності достатніх, допустимих і достовірних доказів вчинення правопорушення і наявності вини особи, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 

Суддя