ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/633/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/2644/25 Категорія: 304070000 	Булгакова Г. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді	Карпенко О. В., Новіков О. М.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» - адвоката Клименка Олександра Сергійовича на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2025 (суддя в суді першої інстанції Булгакова Г. В.) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації житлових і нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, 

в с т а н о в и в :

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2025 позовні вимоги у справі задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.09.2023 по 31.10.2024 у розмірі 5 054,40 грн та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Адвокат Клименко О. С., який діє в інтересах позивача 16.12.2025 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Заява обґрунтована тим, що позивачем до закінчення судових дебатів у справі була зроблена відповідна заява про стягнення витрат на правничу допомогу, а докази понесення таких витрат подаються у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду.
Додатковим рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2025 заяву ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат в сумі 10 000 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, тому врахувавши критерій реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, задовольнив таку вимогу позивача частково в розмірі 3 000 грн.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» - адвокат Клименко О. С. просить скасувати додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2025 в частині відмови в стягненні 7 000 грн витрат на правничу допомогу та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. 
Скаржник вважає, що додаткове рішення суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального права. Вказує, що суд може зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу виключно за наявності клопотання іншої сторони та не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи.
Оскільки відповідач заперечень щодо витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції не подавав, тому на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в повному розмірі, що заявлений позивачем. Зазначає, що судом не було враховано позиції Верховного Суду, зокрема викладені в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 904/3583/19 в яких обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, що виключає ініціативу суду зменшувати такі витрати за відсутності заперечень іншої сторони.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
За правилами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові- на позивача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи позивачем надано суду копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2025 (а.с. 225-226 т.1), укладеного з адвокатом Клименком О.С., додаткову угоду № 3 від 03.01.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2025 (а.с. 227 т. 1), акт приймання-передачі наданих послуг від 12.12.2025 (а.с. 228 т.1).
З копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2025 вбачається, що адвокат Клименко О.С. зобов`язався надавати ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» послуги, пов`язані зі здійсненням представництва та захисту прав, свобод і законних інтересів ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» з будь яких питань, а також надавати інші види правничої допомоги, в тому числі визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за що ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» зобов`язалося в обсязі та на умовах, визначених сторонами цим договором, сплатити гонорар (винагороду) за надані послуги та компенсувати фактичні витрати на їх надання.
Відповідно до додаткової угоди № 3 від 03.01.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2025 за надання правничої (правової) допомоги у справі за позовом ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» до ОСОБА_1 , ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» зобов`язалося сплатити адвокату гонорар у формі фіксованого розміру – 10 000 грн.. Гонорар сплачується адвокату ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» протягом 3 місяців з моменту набрання чинності остаточним рішенням у справі за реквізитами додатково повідомленими адвокатом ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця».
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 12.12.2025 адвокат надав, а ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» прийняло наступні послуги адвоката надані в рамках надання правничої (правової) допомоги у справі № 711/2644/25: досудова підготовка, збір інформації та підготовка позовної заяви; представництво інтересів Клієнта (участь) у судових засіданнях у суді першої інстанції; підготовка процесуальних документів по справі, додаткових пояснень, заперечень; підготовка заяв, клопотань та інших процесуальних документів. Сторони не мають один до одного претензій щодо обсягу та якості наданих послуг.
Переглядаючи додаткове рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначити розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц, від 06.11.2020 у справі 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що за результатами розгляду цієї справи підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця», виходив з принципів співмірності та розумності судових витрат, врахував характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг заявнику, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру та дійшов правильного висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 10 000 грн до 3 000 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано висновки, викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 904/3583/19 та те, що відповідачем ОСОБА_1 не заявлялось жодних письмових заперечень щодо заявлених до стягнення судових витрат на правничу допомогу, не подавалось жодних доказів на спростування розумності та співмірності заявлених до стягнення судових витрат, не заявлялось клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
З огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені у цій справі обставини, висновок суду про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги, яким апеляційний суд дав належну оцінку не дають підстав для його зміни чи скасування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації житлових і нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 24.02.2026.

Суддя-доповідач   

Судді