ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 420/39934/24
адміністративне провадження № К/990/24869/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М., Білак М.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу № 420/39934/24
за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року (головуючий суддя Левчук О.А.),
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року (колегія суддів у складі головуючого судді Градовського Ю.М., суддів: Бітова А.І., Шевчук О.А),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
1. У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звертався до суду із позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України [(Військова частина НОМЕР_2 ), далі - Прикордонний загін, відповідач], у якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність Прикордонного загону щодо невключення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 140 невикористаних календарних днів додаткової відпустки за 2015 - 2024 роки як учаснику бойових дій згідно з пунктом 12 статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-ХІІ);
1.2. зобов`язати Прикордонний загін здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 140 невикористаних календарних днів додаткової відпустки за 2015-2024 роки як учаснику бойових дій згідно пунктом 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168;
1.3. визнати протиправною бездіяльність Прикордонного загону щодо невключення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 40 невикористаних календарних днів додаткової відпустки, передбаченої статтею 19 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі - Закон України «Про відпустки») як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки;
1.4. зобов`язати Прикордонний загін здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 40 невикористаних календарних днів додаткової відпустки, передбаченої статтею 19 Закону України «Про відпустки» як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168;
1.5. визнати протиправною бездіяльність Прикордонного загону щодо невключення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток за 2022, 2023 та 2024 роки;
1.6. зобов`язати Прикордонний загін здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2023 та 2024 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України та згідно із наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2-ОС від 2.01.2024 був звільнений з військової служби.
2.1. 25.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про врахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 до грошового забезпечення, з якого обраховано грошову компенсація за невикористані дні відпусток, проте листом від 17.12.2024 відповідач відмовив у задоволення вказаної заяви.
Установлені судами фактичні обставини справи
3. ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України та, згідно із наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.01.2024 № 2-ос, позивача звільнено з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас.
3.1. Наказом начальника Прикордонного загону від 03.02.2024 № 75-ос ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 03.02.2024.
3.2. Наказом начальника Прикордонного загону від 01.04.2024 № 183-ос внесено зміни до наказу від 03.02.2024 № 75-ос в частині виплати грошової компенсації.
3.3. 25.11.2024 позивач звернувся до Прикордонного загону із заявою щодо перерахунку та виплати грошової компенсації за невикористані щорічні та додаткові відпустки обчисливши їх суми, виходячи із розміру щомісячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
3.4. Однак, листом від 17.12.2024 відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, зазначивши, що виплату грошової компенсації проведено у відповідності до вимог керівних документів під час виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення
4. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2025, у задоволенні позову відмовлено.
4.1. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану не є складовою частиною грошового забезпечення, а тому у відповідача немає підстави для включення до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого нараховується та виплачується грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років та також за невикористані дні щорічної основної відпустки.
4.2. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що встановивши Постановою № 168 можливість отримання додаткової винагороди, Кабінет Міністрів України надав, зокрема Міністерству внутрішніх справ України (далі - МВС України) повноваження на встановлення особливостей виплати такої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. 
4.3. Наказом МВС України від 01.09.2023 № 726 затверджено Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Особливості № 726) вказану додаткову винагороду віднесено до одноразового додаткового виду грошового забезпечення, яке, у свою чергу, не входить до місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки, що встановлено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом МВС України від 25.06.2018 № 558 (далі - Інструкція № 558).
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
5. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) з касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
5.1. Ця касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку із застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій частини другої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), пункту 2 розділу І та абзацу 3 підпункту 6 пункту 8 розділу V Інструкції № 558 без урахування висновків Верховного Суду викладених у постановах від 20.08.2024 у справі № 420/693/23, від 08.08.2024 у справі № 240/26703/23, від 14.01.2025 у справі № 240/31245/23, від 20.12.2024 у справі № 240/21650/23, від 19.12.2024 у справі № 580/3483/24, від 23.09.2024 у справі № 240/32125/23, від 07.11.2024 у справі № 240/23909/23, від 06.12.2024 у справі № 240/12225/23, від 10.04.2025 у справі № 240/2078/24, від 10.04.2025 у справі № 420/35446/23, від 22.05.2025 у справі № 240/4156/24.
5.2. За доводами ОСОБА_1 . Верховний Суд у подібних правовідносинах дійшов висновку про те, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою № 168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення і входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункова величина), з якого обчислюється розмір компенсації як за основну так і невикористану додаткову відпустку.
5.3. Касатор наполягає, що позаяк додаткова винагорода, запроваджена Постановою № 168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення та виплачувалась позивачу починаючи з лютого 2022 по день виключення зі списків особового складу військової частини, така винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункова величина), з якого обраховується розмір компенсації за всі невикористані ним дні оплачуваних відпусток.
6. Ухвалою Суду від 06.08.2025 відкрито касаційне провадження за цією касаційною скаргою.
7. Не погодившись із доводами касаційної скарги, відповідач направив до Суду відзив у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
7.1. Прикордонний загін у відзиві наводить доводи про те, що відповідно до абзацу 4 пункту 6 глави 8 розділу V Інструкції № 558, грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Державної прикордонної служби України. Оскільки позивача виключено зі списків особового складу 02.01.2024, тому додаткова винагорода не входила в місячне грошове забезпечення, з якого обчислювалась грошова компенсація за невикористані дні відпусток.
8. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 16.04.2026 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статей 340 та 345 КАС України.
Оцінка Верховним Судом висновків судів попередніх інстанцій, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
9. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Одночасно суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
10. Частиною третьою статті 341 КАС України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
11. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
12. Спір у цій справі виник у зв`язку із невключенням відповідачем до складу грошового забезпечення, для обчислення ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (додаткової відпустки за 2015-2024 роки як учаснику бойових дій, додаткової відпустки як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років за 2021, 2022, 2023, 2024 роки та щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки), сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
13. Частинами першою, третьою статті 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.
13.1. Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
14. У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
15. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя статті 9 цього Закону).
16. За умовами частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
16.1. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
17. Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
18. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» (абзац третій пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
19. Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
20. В пункті 3 постанови № 704 зазначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
21. Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 Постанови № 704, з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджено Інструкцію № 558, яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України.
22. У пункті 2 цієї Інструкції (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) надано визначення терміну «грошове забезпечення», що означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
22.1. Грошове забезпечення складається із посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
22.2. Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
22.3. Місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
23. Пунктом 6 глави 8 розділу V інструкції № 558 встановлено, що у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
23.1. Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
23.2. Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
24. Отже, розрахунковою величиною для обрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпустки військовослужбовця Держприкордонслужби є його місячне грошове забезпечення.
25. Позивач ставить питанням про включення до складу його місячного грошового забезпечення як військовослужбовця Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, для обчислення грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.
26. Так, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168, в пункті 1 якої (на час виникнення спірних правовідносин) установив, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
27. Верховний Суд у постанові від 10.12.2024 у справі № 580/9551/23 сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 1 Постанови № 168 чітко і однозначно передбачив, що додаткова винагорода за своєю суттю є тимчасовою (непостійною) виплатою військовослужбовця, оскільки установлюється на період дії воєнного стану та прямо залежить від наявності (дії) в Україні правового режиму воєнного стану. При цьому, в Академічному тлумачному словнику слово «постійний» визначається, зокрема, як: який триває ввесь час, не припиняючись і не перериваючись; 
- розмір додаткової винагороди не є сталим, адже вона виплачується пропорційно в розрахунку на місяць в залежності від виконання завдань та часу приймання військовослужбовцем участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- визначається наказами командирів (начальників). 
28. Отже за відсутності принаймні однієї із вказаних умов, виплата додаткової винагороди не здійснюється. 
29. Відповідно Суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою додаткова винагорода, установлена пунктом 1 Постанови № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.
30. Верховний Суд не стверджує про подібність правовідносин у справі № 580/9551/23 та у справі, що розглядається, а використовує указаний підхід для з`ясування правової природи додаткової винагороди, установленої пунктом 1 Постанови № 168.
31. З огляду на зміст пункту 1 Постанови № 168, яким регламентовано підстави та порядок виплати додаткової винагороди, така винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, вона виплачується в залежності від виконання завдань, та визначається наказами командирів (начальників), що сукупно свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди.
32. Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
33. З метою визначення особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України наказом МВС України від 01.09.2023 № 726 затверджено Особливості виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених Постановою № 168.
34. Такі Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), передбачених Постановою № 168, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України.
35. Пунктом 2 цих Особливостей визначено розміри додаткової винагороди (залежно від підстав її нарахування) та винагород за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду).
36. Позивач наполягає, що позаяк додаткова винагорода, запроваджена Постановою № 168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення та виплачувалась йому починаючи з лютого 2022 по день виключення зі списків особового складу військової частини, така винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача, з якого обраховується розмір компенсації за всі невикористані ним дні оплачуваних відпусток.
37. З цього приводу колегія суддів звертає увагу як на правову природу такої додаткової винагороди, так і на пункт 14 Особливостей, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей (а саме додаткова винагорода та винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення.  
38. Тобто МВС України, як уповноваженим органом, на виконання пункту 2-1 постанови № 168 визначено механізм та умови виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди на період воєнного стану та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки. 
39. Зазначене сукупно свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди. У спірних правовідносинах додаткова винагорода, передбачена Постановою 168, у встановленому законом порядку та окремим нормативним актом віднесена до одноразового додаткового виду грошового забезпечення. Як наслідок, така додаткова винагорода не може бути врахована у розмір місячного грошового забезпечення, з якого провадиться обрахунок грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки військовослужбовцю Державної прикордонної служби України.
40. Схожих висновків щодо неврахування додаткової винагороди, запровадженої Постановою № 168 до складу грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, з якого обчислюється розмір компенсації за невикористані оплачувані відпустки, Верховний Суд дійшов у постанові від 12.02.2026 у справі № 420/77/25, які мають бути враховані і в цій справі в силу частини третьої статті 341 КАС України.
41. З вересня 2023 року виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України здійснюються відповідно до Особливостей виплати, а виплата грошової компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки обчислюються відповідно до вимог підпункту 6 пункту 8 розділу V Інструкції № 558.
42. Відповідно, з огляду на особливості проходження служби в органах Державної прикордонної служби України, відповідач керувався спеціальними нормативними актами, які врегульовують правовідносини, пов`язані, зокрема, зі здійсненням розрахунку та виплати винагород і компенсаційних виплат.
43. У касаційній скарзі позивач не погодився з позицією судів першої та апеляційної інстанцій в частині того, що додаткова винагорода військовослужбовцям на період дії воєнного стану не є складовою частиною грошового забезпечення, а тому не включається при обчисленні грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток. У підтвердження своєї позиції позивач вказує на те, що суди не застосували відповідні правові висновки Верховного Суду у постановах від 20.08.2024 у справі № 420/693/23, від 08.08.2024 у справі № 240/26703/23, від 14.01.2025 у справі № 240/31245/23, від 20.12.2024 у справі № 240/21650/23, від 19.12.2024 у справі № 580/3483/24, від 23.09.2024 у справі № 240/32125/23, від 07.11.2024 у справі № 240/23909/23, від 06.12.2024 у справі № 240/12225/23, від 10.04.2025 у справі № 240/2078/24, від 10.04.2025 у справі № 420/35446/23, від 22.05.2025 у справі № 240/4156/24.
44. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги та оскаржуваним судовим рішенням, Верховний Суд звертає увагу на те, що у справах № 240/21650/23, № 240/32125/23, № 240/23909/23, № 240/12225/23, № 240/2078/24, № 420/35446/23, № 240/4156/24 та № 580/3483/24 спірні правовідносини виникли у зв`язку з невключенням додаткової винагороди, запровадженої Постановою № 168, до складу грошового забезпечення для обчислення, зокрема компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки під час проходження військової служби у Збройних Силах України. У той же час ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної прикордонної служби України.
45. У справі № 420/693/23 позивач був виключений зі списків особового складу органу Держприкордонслужби у грудні 2022 року, тобто до затвердження Особливостей, на відміну від ОСОБА_2 . 
46. У справі № 240/26703/23 спірним було питання визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого обчислено одноразову грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, сум додаткової винагороди передбаченої Постановою № 168 та індексації, а не щодо перерахунку компенсації за всі невикористані дні відпустки.
47. У справі № 240/31245/23 позивач проходив службу в прикордонному загоні Державної прикордонної служби України та був виключений зі списків особового складу у вересні 2023 року. Проте у справі, що розглядається, ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу у лютому 2024 року, після внесення змін до редакції пункту 14 Особливостей, які застосовуються з 09.11.2023 згідно з наказом МВС України від 22.12.2023 № 1062, та які уточнили вид винагород.
48. Таким чином, колегія суддів вважає, що вказані позивачем висновки Верховного Суду не можуть застосовуватися при вирішенні спірних правовідносин з огляду на їх нерелевантність. 
49. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.
50. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
51. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі № 420/39934/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько В.М. Соколов  М.В. Білак