В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/237/26
Провадження № 1-кп/348/193/26

03 квітня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючої-судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого:  ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження за обвинувальним актом від 30.01.2026 по кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 12026091200000033 про обвинувачення:
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, особи з інвалідністю ІІ групи, учасника бойових дій, розлученого, на утриманні нікого немає, не судимого, громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
УСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Кримінальне правопорушення ним вчинене за наступних обставин.
Зокрема, 19.01.2026 o 13:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та рухаючись за кермом автомобіля марки «BYD SeaLion 06», д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Європейська-Вокзальна у м.Надвірна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, допустив зіткнення із автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_3 , спричинивши його механічні пошкодження, та одразу після цього покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому у зв`язку із надходженням на спецлінію 102 повідомлення про вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 був розшуканий працівниками сектору реагування патрульної поліції Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 
Цього ж дня, близько 14 год. під час встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 переслідуючи намір уникнути відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст.369 КК України, знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля працівників поліції марки «Renault Duster», запропонував поліцейському ОСОБА_6 , який перебував при виконанні службових обов`язків, прийняти від нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 6000 гривень, які в подальшому надав, поклавши їх під папку із документами, для не вчинення останнім дій щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст.124, 124-4 та 130 КУпАП. В свою чергу поліцейський ОСОБА_6 від вказаної пропозиції неправомірної вигоди відмовився. 
Своїми умисними діями, які виразилися у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального праворушенння, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та суду пояснив, що 19.01.2026 близько 13:00 год. він їхав за кермом автомобіля марки «BYD SeaLion 06», д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння. Проїжджаючи перехрестя вулиць Європейська-Вокзальна, що в м.Надвірна, він допустив зіткнення із автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_3 , спричинивши йому механічні пошкодження. Після цього він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, однак в подальшому був виявлений працівниками поліції.
Біля 14 год., під час встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля працівників поліції, маючи намір уникнути відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення він запропонував поліцейському ОСОБА_6 , який перебував при виконанні службових обов`язків, прийняти від нього грошові кошти в сумі 6000 гривень, які поклав під папку із документами, для не складання останнім відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення і притягнення до адміністративної відповідальності. 
Проте, поліцейський ОСОБА_6 від вказаної пропозиції відмовився і в подальшому стосовно нього (обвинуваченого) за вказані дії було зареєстровано кримінальне провадження.
Обвинувачений ствердив, що свою вину у вчиненні злочину визнав повністю при обставинах виладених у обвинувальному акті, кваліфікацію дій не оспорює. Він усвідомив неправомірність його дій, ствердив, що шкодує про скоєне, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого є послідовні, логічні та відповідаючь фактичним обставинам викладених в обвинувальному акті. 
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення при обставинах викладених у обвинувальному акті, надав детальні пояснення щодо вчиненння кримінального правопорушення, які відповідають пред`явленому обвинуваченню, правильно розуміє зміст обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, їх не оспорює, сумнівів у добровільності його позиції у суду не має, також судом роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.369 КК України, які виразились у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, кваліфіковані правильно.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій сторонами не оспорюються.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушеннь. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття у вчиненному, оскільки обвинувачений визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, шкодує про вчинене, критично оцінює свою протиправну поведінку, її осуджує, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях.
Згідно ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення останнім даного злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення, обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.69 КК України суд не встановив.
На думку суду призначене покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також справедливим щодо досягнення мети покарання.
Даним кримінальним правопорушенням майнової шкоди не заподіяно. Потерпілих у кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів відсутні.
Станом на час ухвалення вироку забіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2026, на тимчасово вилучене майно, підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України, ст.ст.96-1, 96-2 КК України.
Зокрема у відповідності до ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
За санкцією ч.1 ст.369 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, отже за цим злочином можливо застосувати спеціальну конфіскацію.
Згідно з п.3 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
На підставі вище викладеного, ст.ст.50-53, 65-67 КК України, керуючись ст.ст.100, 174, 349, 370, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання – у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень).
Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2026, на тимчасово вилучене майно, із забороною відчуження, розпоряджання та користування, а саме на грошові кошти в сумі 6000 грн. купюрами номіналом по 1000 грн. у кількості шести одиниць з наступними ідентифікаційними номерними маркуваннями НБУ: КЄ2132778, ЕА0036729, ЛА0097298, ГМ6629162, ЗМ4425596, ВУ4245732, які було вилучено 19.01.2026 під час огляду місця події за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м.Надвірна, вул.Європейська, із службового автомобіля «Renault Duster», власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що упаковані до спеціального пакета №CRI 1106287 – скасувати.
Речові докази: грошові кошти в сумі 6000 грн. купюрами номіналом по 1000 грн. у кількості шести одиниць з наступними ідентифікаційними номерними маркуваннями НБУ: КЄ2132778, ЕА0036729, ЛА0097298, ГМ6629162, ЗМ4425596, ВУ4245732, вилучені 19.01.2026 під час огляду місця події із службового автомобіля «Renault Duster», власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що згідно постанови слідчого від 19.01.2026 поміщено до спеціального пакета CRI 1106287, та долучено до матеріалів кримінального провадження №12026091200000033 – конфіскувати у власність держави.
Речовий доказ: DVD-R диск, на якому наявні відеозаписи із назвами: DZ00000_00000020260119140331_0011B та DZ00000_00000020260119140331_0011B із нагрудної камери інспектора СРПП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , який згідно постанови слідчого від 26.01.2026 долучено до матеріалів кримінального провадження – зберігати при матеріалах кримінального провадження № 12026091200000033.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя     ОСОБА_1