Справа № 646/4028/25 
№ провадження 2/646/415/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 року       м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді - Клімової С.В.
секретаря - Колєснік П.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідачів – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», треті особи: Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення грошових коштів -
ВСТАНОВИВ:
1.Стислий виклад позиції та заперечення позивача та зацікавлених осіб.
Позивач, ОСОБА_3 , представник позивача – ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», треті особи: Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.09.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. було вчинено виконавчий напис № 781 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП» 890114 грн. 94 коп., заборгованості за кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 року з ВАТ КБ «НАДРА».
14.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою М.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65427364.
Вказаний виконавчий надпис є таким, що не підлягає виконанню оскільки вчинений з порушенням вимог законодавства України, а саме Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172.
Так, на підставі заочного рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 року по цивільній справі за позов ВАТ КБ «Надра Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 з ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра Банк» було стягнуто заборгованість у розмірі 124947,66 грн та судові витрати у розмірі 1369,47 грн. Вказане рішення набрало законної сили 22.01.2010 року.
Згідно з ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 16.11.21 року по цивільній справі №622/1176/21, якою було судом замінено вибулого стягувана ВАТ КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «Фінанс Проперті Групп». 
На виконання заочного рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 року по цивільній справі № 2-49/2010 було відкрито виконавче провадження №50893649, яке на даний час знаходиться в провадженні Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції.
Тобто, виконавчий напис було вчинено про повторне стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП» як правонаступника ВАТ КБ «НАДРА», заборгованості, яка вже була раніше стягнута з ОСОБА_3 на підставі заочного рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 року.
Крім того, нотаріусом було вчинено виконавчий напис за обставин пропущення фінансовою компанією строків позовної давності, виконавчий напис вчинено на документах, за якими у кредитора з дня виникнення права вимоги минуло більше 3 років.
Також в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, нотаріусом було вчинено виконавчий напис за відсутністю оригіналу нотаріально посвідченої договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Позивач вважає, що виконавчий напис № № 781 виданий 30.09.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д., підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а також на підставі заочного рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010, відкрито виконавче провадження № 65427364 та проводилося стягнення з позивача на користь відповідача за зазначеним вище кредитним договором.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно одержані за виконавчим написом нотаріуса 7453 грн.60коп., судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 1211грн.20коп, 605грн.60коп. за подання заяви про забезпечення позову та витрат на правову допомогу у сумі 20 000,00 грн.
Відповідач, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПОРТІ ГРУПП», звернувся до суду з запереченням на заяву позивача, про відшкодування витрат на правничу допомогу, зазначаючи, що витрати повинні бути фактичними та обґрунтованими. Вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів не може розглядатися в одному проваджені разом із вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, оскільки є передчасним, так як рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має набрати законної сили. 
Позивач у детальному описі наданих послуг посилається на дії та час їх виконання, які є надуманими та спрямована виключно на завищення суми витрат
У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПОРТІ ГРУПП», зазначає, що вимога позивача про стягнення із Відповідача безпідставно отриманих коштів не може розглядатись в одному провадженні разом із вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, оскільки є передчасною.
Для того, щоб заявити вимоги про повернення безпідставно набутих коштів, рішення суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має набрати законної сили, а пред`явлення таких вимог в одному позові не дає можливості застосувати до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України.
Тільки після набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виникає належна підстава для визнання коштів, сплачених на його підставі, безпідставно набутими.
А тому така вимога позивача підлягає залишенню без задоволення.
Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 у справі № 2-49/2010 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 у розмірі 124947,46 грн та судовий збір у розмірі 1369,47 грн.
Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 16.11.2021 у справі № 622/1176/21 замінено вибулого стягувана ПАТ «КБ «НАДРА його правонаступником - ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» у справі № 2-49/2010, за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до відповідача, яким є ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №6/1/27/2008/840- АП/09 від 25.02.2008 у розмірі 124947,66 грн та судові витрати у розмірі 1369,47 грн.
Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 12.08.2024, винесеної у виконавчому провадженні № 50893649, яка міститься в матеріалах справи, Богодухівським відділом державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий лист № 2-49/10, виданий 22.03.2010 Золочівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» боргу у сумі 126317,13 грн, повернуто стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 72208,32 грн.
Матеріали справи свідчать, що зобов`язання між сторонами виникли з кредитного договору «Автопакет» в розмірі № 6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договори або законом; зобов`язання припиняється виконанням.
З аналізу наведених норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного з кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі N 916/190/18.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
Рішення суду не може породжувати зобов`язання грошового характеру, тому що зобов`язання боржника завжди передує судовому рішенню. Судове рішення у цьому разі не виступає юридичним фактом, що породжує зобов`язання, а слугує підтвердженню факту певного правопорушення та визначає суму коштів, що становить зміст цього зобов`язання. Навіть у тому випадку, коли конкретна сума грошового зобов`язання встановлюється судовим рішенням, вона ґрунтується на факті вчиненого раніше порушення, обраховує борг із моменту вчинення порушення. Тому судове рішення не породжує, а підтверджує підставу виникнення зобов`язання.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладене у постановах від 03.10.2018 у справі № 910/17938/17, від 15.05.2018 у справі № 921/412/17-г/7.
Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом приписів глави 83 ЦК України.
Отже, підставою виникнення заборгованості позивача є кредитний догові: «Автопакет» № 6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008, а не рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 у справі № 2-49/2010 та виконавчий напис № 781 від 30.09.2020, вчинений приватним нотаріусе: Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д.
Враховуючи, що вищезазначений договір позивачем не оспорюється, заборгованість | за ним повністю не погашена, що підтверджується, наданою самим же позивачем постановою про повернення виконавчого документа стягувану від 12.08.2024 підстава для набуття суми у розмірі 7453,60 грн не відпала й досі існує.
Таким чином, вимога позивача про стягнення безпідставно набутих коштів безпідставною.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» звернувся до суду з заявою про зарахування зустрічних вимог, які позивач вважає безпідставно стягнутими, а саме в сумі 7453,60 грн. за виконавчим написом. Таке зарахування відповідає нормам ст. 601 ЦК України.
Таким чином, всі передбачені законодавством умови для зарахування зустрічної однорідної вимоги наявні, а зобов`язання відповідача перед позивачем у заявленій до стягнення сумі слід вважати припиненим у повному обсязі шляхом зарахування.
Крім того, відповідач зазначає, що в матеріалах справи містять належні та допустимі докази, щодо не виконання позивачем в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором №6/1/27/2008/840- АП/09 від 25.02.2008.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 02.05.2025 року заява представника позивача про зупинення стягнення за виконавчим написом задоволена.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 02.05.2025 року провадження по справі відкрито та справу призначено до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 20.06.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 30.06.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 07.10.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 17.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

3. Участь у справі сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, які просить суд задовольнити та відмовити представнику відповідача в задоволені заяви про зарахування зустрічних вимог.
В судовому засіданні представник відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» не заперечує проти задоволення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, заперечує проти стягнення грошових коштів та підтримує вимоги заяви про зарахування зустрічних вимог, які просить суд задовольнити.
3-ї особа: приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клоповим С.Д., приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. були обізнані про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, письмові пояснення суду не надали.
Заслухавши представника позивача та представника відповідачів, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Так судом встановлено, виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клоповим С.Д. за № 781 від 13.09.2020 року, звернуто стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кредитним договором «Автопакет» за № 6/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 року, який не посвідчений нотаріально, укладеним із Відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № GL2N714136ПВ294, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу за №643 від 07.05.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Строк платежу по кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період, що утворилася станом на 07.05.2020 року. Сума заборгованості за кредитом становить 345279,09 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом – 544835,85грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 890114,94 грн.
14.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65427364 з виконання виконавчого напису № 781 від 30.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», заборгованості за кредитом 345279,09 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом – 544835,85грн. та направлено постанову сторонам виконавчого провадження також стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 89011,49 грн.
10.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. на виконання виконавчого провадження ВП № 65427364, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_3 .
Заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 року по цивільній справі № 2-49/2010 позовні вимоги Відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» 6/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 – задоволені. З ОСОБА_3 стягнуто на користь Відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра» 124947,66грн., та судові витрати в розмірі 1369,47грн.
Ухвалами Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2024 та 20.12.2024, замінюється стягувач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон»
Листом за № 12555 від 28.04.2025, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба М.А. повідомив, що станом на 25.04.2025 з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» стягнуто 7453,60грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 6/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008.
14.04.2021 року головним державним виконавчем відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50893649 з виконання виконавчого листа №2-49/10 від 22.03.2010, виданого на підставі рішення Золочівського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» боргу у сумі 126317,13грн.
12.08.2024 року державним виконавцем Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову в межах ВП №50893649, про повернення виконавчого документу стягувачу. Підстави для повернення, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснення виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 72208,32грн.

5. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Закон який регулює спірні цивільно-правові правовідносини є Цивільний Кодекс України.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 18 Цивільного кодексу України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»).
Відповідно до частини першої статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
У частинах першій, другій статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19).
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі».
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно з пунктом 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесено до таких документів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.
Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14.
Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).
Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Як встановлено судом, оскаржений виконавчий напис вчинено нотаріусом 30.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.
З документів, що містяться у матеріалах справи та які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що договір не був посвідчений нотаріально, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21).
Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у нотаріальному посвідченні кредитного договору, безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того в порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. 
Крім того, на час вчинення нотаріусом 30.09.2020 виконавчого напису, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором «Автопакет» 6/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008, з 22.01.2010 набрало законної сили заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 року по цивільній справі № 2-49/2010 відповідно до якого, позовні вимоги Відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» 6/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 були задоволені. 
Зазначене заочне рішення суду частково виконано та на теперішній час знаходиться на виконанні.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Своєю постановою за № 640/19220/13-ц від 04.04.2022, Верховний Суд зауважив, що цивільно-правова відповідальність при подвійному стягнення - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. 
Таким чином, стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце у заміні невиконання обов`язку позивачем, новими. 
Зі змісту статті 1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі.
Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося.
Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.
Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.
Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).
Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису нотаріуса за № 781 від 30.09.2020 приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 65427364 стягнуто кошти у сумі 7453,60 грн.
З вказаного вбачається, що правові підстави набуття банком грошових коштів, що стягнені з позивача, на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, суд вважає, що такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст.1212 ЦК України.
Щодо заяви відповідача про зарахування зустрічний вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст.601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Так, судовим заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 12.01.2010 року по цивільній справі № 2-49/2010 позовні вимоги Відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого на підставі ухвал Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2024 та 20.12.2024 є Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон», до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» 6/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 – задоволені. З ОСОБА_3 стягнуто 124947,66грн., та судові витрати в розмірі 1369,47грн.
Відповідно до ст.514 ЦК України, новий кредитор набуває прав у тому ж обсязі, у якому вони належать первісному кредитору.
Таким чином, право вимоги у первісного кредитора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, перейшло його правонаступнику, у зв`язку з чим, новий кредитор, відповідач по справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон», успадкував зазначене право, тому вимога відповідача щодо зарахування зустрічних вимог є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
З урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Часткове задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів як позивача так і відповідачів, а також інших осіб. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання позову та за заяву про забезпечення позову у загальному розмірі 1211,20 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги від 16.04.2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 11 від 16.04.2025, рахунок суми судових витрат по справі, акт приймання –передачі до Договору про надання правничої допомоги від 16.04.2025, додаткова угода до Договору про надання правничої допомоги від 16.04.2025.
Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є спів мірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 10 000,00 грн.
За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу. 
Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Керуючись ст.ст. 10, 11,57, 80, 81, 141, 158, 258 259, 263 - 265, 268, 354 ЦПК України, 536,626, 629,1048,1049,1050,1054,1212 ЦК України, ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», треті особи: Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення грошових коштів – задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович 30.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 781, яким стягнуто з боржника ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» 890114 грн. 94 коп., заборгованості за кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 року з ВАТ КБ «НАДРА».
Визнати припиненим зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» перед ОСОБА_3 у розмірі 7453,60 грн. шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги за кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 року, права за яким були відступлені Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на користь  ОСОБА_3 1211, 20 гривень судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.
В іншій частині у задоволенні позову – відмовити.
Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 02 травня 2025 року про забезпечення позову, а саме: зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, який вчинив 30.09.2020 року Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 781 у виконавчому провадженні № 65427364 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проперті Груп" заборгованості в розмірі 890 114,94 гривень заборгованість за кредитним договором №6/1/27/2008/840-АП/09 від 25.02.2008 року з ВАТ КБ « НАДРА» - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», код ЄДРПОУ 41487593, місцезнаходження: 61003, м.Харків, провулок Подільський, будинок 15, квартира 15.
Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», код ЄДРПОУ 42425653, юридична адреса: 04053 м.Київ. вул.Вознесенський узвіз, будинок 10А, офіс 212, поштова адреса: 61005, м.Харків, Майдан Героїв Небесної Сотні, будинок 7, квартира 56.
Третя особа: Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, місцезнаходження: 61003, м.Харків, провулок Короленка, будинок 19.
Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна, місцезнаходження: 61058, м.Харків, вулиця Зойфера Юри, будинок 3 офіс 22.

Суддя           С.В. Клімова