ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/26953/25
провадження № 1-кп/753/1248/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025100020004263 від 24.11.2025 відносно 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах придбав саморобну атипову короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю виготовлену саморобним способом за типом однозарядних пістолетів під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм. кільцевого бою (.22LR), придатну для неодноразового проведення пострілів, яку помістив на переднє пасажирське сидіння салону автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, тим самим почав незаконно, тобто всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, носити його без передбаченого законом дозволу шляхом транспортування (перевезення) транспортним засобом. 
У подальшому, 24.11.2025 в період з 18 год. 33 хв. до 18 год. 48 хв., за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, неподалік будинку №1А, працівниками поліції виявлено автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , при цьому в салоні автомобіля в період часу з 18 год. 33 хв. до 18 год. 48 хв., в присутності двох понятих працівниками поліції проведено огляд, в ході якого на передньому пасажирському сидінні виявлено та вилучено саморобну атипову короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю виготовлену саморобним способом за типом однозарядних пістолетів під патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм. кільцевого бою (.22LR), придатну для неодноразового проведення пострілів, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.
ІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_4  суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаний у судовому засіданні, свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що гуляючи біля озера на Осокорках на березі побачив носок, пнувши його ногою, виявив, що там щось лежить, розв`язавши його виявив саморобний пристрій для відстрілу патронів, який поклав до свого автомобіля. У подальшому, через кілька днів його зупинили працівники патрульної поліції та виявили вказаний предмет. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати, бажає продовжити військову службу.
Показання ОСОБА_4  є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо добровільності та щирості його позиції, правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, та їх наслідків.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4  в судовому засіданні доведена повністю.
ІV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
V. Мотиви призначення покарання
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4  вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, працює неофіційно водієм, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав, розкаявся, раніше не судимий, має малолітню доньку 2017 року народження. 
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати кримінально-правові відносно-визначені санкції, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням особи обвинуваченого та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у межах нижньої межі санкції ч.1 ст. 263 КК України, що буде відповідати принципам та меті його призначення, із застосуванням положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.
VІ. Вирішення цивільного позову
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.
VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. 
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4  не накладався.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні відсутній.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 263 України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого  ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1  наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути із  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- пістолет, переданий до камери зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП в м. Києві - знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1