ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	Львів	Справа №140/6690/25 пров. №А/857/464/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Шепелюк В.Л.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення від 18 квітня 2025 року № 104650021822 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період роботи з 06 лютого 2008 року по теперішній час; призначити з 10 квітня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-ІV).
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 18 квітня 2025 року № 104650021822 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (врахований стаж 5 років 11 місяців). До пільгового стажу не враховано періоди роботи з 06 лютого 2008 року по теперішній час згідно з довідкою від 01 квітня 2025 року № 49/1, оскільки посада завідувача рентгенівського відділення переліком робочих місць та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за віком не передбачена. З таким рішення не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що працювала повний робочий день в Центральній районній лікарні Києво-Святошинського району Київської області з 22 січня 2002 року по 01 лютого 2008 року на посаді лікаря-рентгенолога рентгенівського відділення, з 06 лютого 2008 року на неї покладено виконання обов`язків завідувача рентгенівського відділення, з 12 червня 2017 року переведена на посаду завідувача рентгенівського відділення, з 01 червня 2022 року переведена на посаду завідувача, лікаря-рентгенолога відділення рентген діагностики, комп`ютерної та магнітно-резонансної томографії, з 22 січня 2002 року по теперішній час проводить рентгенологічні обстеження, комп`ютерну томографію, ангіографію, рентгенографію, тому має право на зарахування спірного періоду до пільгового страхового стажу.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 18 квітня 2025 року № 104650021822 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10 квітня 2025 року, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 06 лютого 2008 року по 10 квітня 2025 року.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які були чинні у спірний період роботи позивача з 06 лютого 2008 року по 10 квітня 2025 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії), затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (діяв з 16 січня 2003 року по 01 серпня 2016 року), постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 (з 03 серпня 2016 року). Згідно зі Списком № 1, затвердженим вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачене Розділом XІX «Охорона здоров`я» було передбачено для лікарів-рентгенологів, а також лікарів, зайнятих у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ГУ ПФУ в Київській області) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-ІV, яка після реєстрації відповідно до принципу екстериторіальності була розглянула ГУ ПФУ у Волинській області. Згідно з наданими до заяви документами страховий стаж позивача становить 39 років 2 місці 26 днів, пільговий стаж по Списку № 1 складає 5 років 11 місяців. Визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах здійснюється у строгій відповідності до Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України. Розділом ХІХ Списку № 1 передбачено посаду «лікаря-рентгенолога». Враховуючи, що посада «завідувача рентген відділення, лікаря-рентгенолога» Списками № 1 і № 2 не передбачена, до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 06 лютого 2008 року по теперішній час відповідно до довідки від 01 квітня 2025 року.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 10 квітня 2025 року звернулася до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням (а.с. 58-61). Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ в Київській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Волинській області.
Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 18 квітня 2025 року № 104650021822 (а.с. 15) відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю пільгового стажу передбаченого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV. Встановлено, що страховий стаж становить 39 років 2 місяці 26 день, пільговий стаж складає 5 років 11 місяців. До страхового стажу зараховано усі періоди. До пільгового стажу не зараховано: періоди роботи з 06 лютого 2008 року по теперішній час згідно з довідкою від 01 квітня 2025 року № 49/1, оскільки посада завідувача рентгенівського відділення переліком робочих місць та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за віком не передбачена.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон № 1058-IV.
Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія – щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За умовами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року – не менше 32 років.
Поряд з тим пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачена статтею 114 Закону № 1058-IV.
Так відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років – на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам – на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731; далі – Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які були чинні у спірний період роботи позивача з 06 лютого 2008 року по 10 квітня 2025 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії), затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (діяв з 16 січня 2003 року по 01 серпня 2016 року), постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 (з 03 серпня 2016 року).
Згідно зі Списком № 1, затвердженим вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачене Розділом XІX «Охорона здоров`я» для лікарів-рентгенологів, а також лікарів, зайнятих у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).
За приписами статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (зі змінами, далі – Порядок № 637), обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії, позивачкою було надано, зокрема трудову книжку, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 22 січня 2002 року переведена на посаду лікаря-рентгенолога рентгенівського відділення Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району (запис № 7, наказ № 5 від 21 січня 2002 року); з 06 лютого 2008 року покладено виконання обов`язків завідувача рентгенівського відділення (запис № 8, наказ № 12-к від 01 лютого 2008 року;) з 12 червня 2017 року переведена на посаду завідувача рентгенівським відділенням (запис № 9, наказ № 355-к від 06 червня 2017 року); з 01 червня 2022 року переведена на посаду завідувача, лікаря-рентгенолога відділення рентген діагностики, комп`ютерної та магнітно-резонансної томографії (запис № 12, наказ № 383к/тр від 01червня 2022 року) – а.с.10-11.
З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01 квітня 2025 року № 49/1 (а.с. 12-14) слідує, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Центральній районній лікарні Києво-Святошинського району з 22 січня 2002 року (наказ № 5 від 21 січня 2002 року) по 01 лютого 2008 року на посаді лікаря-рентгенолога рентгенівського відділення, з 06 лютого 2008 року – покладено виконання обов`язків завідувача рентгенівського відділення (наказ № 12-к від 01 лютого 2008 року). 12 червня 2017 року – переведена на посаду завідувача рентгенівського відділення (наказ № 355-к від 06 червня 2017 року). 01 червня 2022 року – переведена на посаду завідувача, лікаря-рентгенолога відділення рентген діагностики, комп`ютерної та магнітно-резонансної томографії (наказ № 383к/тр від 01 червня 2022 року). З 22 січня 2002 року по теперішній час проводить рентгенологічні обстеження, комп`ютерну томографію, ангіографію, рентгенографію. Виявляє та аналізує причини розбіжностей висновків рентгенологічного обстеження із результатами інших діагностичних, клінічних та морфологічних досліджень. За період з 22 січня 2002 року пільговий стаж за Списком 1 станом на 01 квітня 2025 року складає 23 роки 2 місяці 11 днів. Тут же зазначено, що за результатами проведення останньої атестації умови праці не змінилися, а також вказано про реорганізацію та перейменування Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району в Комунальне некомерційне підприємство «Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради», в Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради відповідно.
Матеріали справи містять також копії наказу від 02 лютого 2001 року № 34 «Про затвердження права на пільгове пенсійне забезпечення», наказу від 14 березня 2006 року № 88 «Про затвердження права на пільгове пенсійне забезпечення», наказу від 01 березня 2011 року № 86 «Про затвердження права на пільгове пенсійне забезпечення», наказу від 10 червня 2016 року № 146 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказу від 18 червня 2021 року № 168 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», висновку від 01 березня 2002 року № 22 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці і відповідності нормативним актам про охорону праці та правильності віднесення до категорії із небезпечними і важкими умовами праці у Києво-Святошинській ЦРЛ, висновку від 03 червня 2006 року №30 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці і відповідності нормативним актам про охорону праці та правильності віднесення до категорії із небезпечними і важкими умовами праці у ЦРЛ Києво-Святошинського району, висновку від 18 серпня 2011 року № 122 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці і відповідності нормативним актам про охорону праці та правильності віднесення до категорії із небезпечними і важкими умовами праці у Центральній районній лікарні Києво- Святошинського району, висновку від 23 серпня 2016 року № 80 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці і відповідності нормативним актам про охорону праці та правильності віднесення до категорії із небезпечними і важкими умовами праці у відділі охорони здоров`я Києво-Святошинської держадміністрації, яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1, зокрема, лікарю-рентгенологу (а.с. 16-26).
Спірним у вказаній справі є зарахування до спеціального стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення період роботи позивача з 06 лютого 2008 року по 10 квітня 2025 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії) на посаді завідуючого рентгенологічним відділенням.
Як вже зазначалося вище, з 06 лютого 2008 року на ОСОБА_1 покладено обов`язки завідувача рентгенівського відділення, з 12 червня 2017 року позивача переведено на посаду завідувача рентгенівського відділення, а з 01 червня 2022 року – на посаду завідувача, лікаря-рентгенолога відділення рентген діагностики, комп`ютерної томографії та магнітно-резонансної томографії.
На переконання колегії суддів, та обставина, що з 06 лютого 2008 року на ОСОБА_1 додатково покладено обов`язки завідувача рентгенівського відділення, з 12 червня 2017 року позивача переведено на посаду завідувача рентгенівського відділення, а з 01 червня 2022 року – на посаду завідувача, лікаря-рентгенолога відділення рентген діагностики, комп`ютерної томографії, не виключає виконання нею з поміж інших посадових функцій обов`язків та завдань лікаря-рентгенолога.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно не включив до пільгового стажу позивачки період з 06 лютого 2008 року по момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії – 10 квітня 2025 року.
Відтак, колегія суддів зазначає, що період роботи позивача з 06 лютого 2008 року по 10 квітня 2025 року має бути зарахований до пільговогостажу за Списком № 1.
З урахуванням обставин справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, не зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 позивача спірний період, і відповідно відмовивши у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством. За таких умов, рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 18 квітня 2025 року № 104650021822 є протиправним та належить до скасування.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, колегія суддів зазначає таке.
Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.
Також, колегія суддів враховує, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, враховуючи норми чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини та межі заявлених позовних вимог, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 18 квітня 2025 року № 104650021822 та, з огляду на наявність в ОСОБА_1 умов для реалізації права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV з 10 квітня 2025 року (з дня звернення із заявою), зарахувавши до страхового стажу період роботи з 06 лютого 2008 року по 10 квітня 2025 року.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі № 140/6690/25 – без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Л. Я. Гудим