Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.04.2026  	Справа №607/3721/25 Провадження №2/607/761/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі : 
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача Редькви Н.М.
розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав ,-
В С Т А Н О В И В:
І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви
Позивач ОСОБА_1 24.02.2025 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у якому, просить позбавити батьківських прав  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, щовін разом із ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу із 2020 по 2021 роки. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка – ОСОБА_3 . Із 2022 року позивач ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 залишила сім`ю, проживає окремо та місце її перебування позивачу невідоме. Відповідач із дитиною будь-яким способом не спілкується, не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, внаслідок чого між ними відсутній будь-який емоційний зв`язок. Відповідач самоусунулась від виконання своїх обов`язків щодо дитини, відтак є усі підстави для позбавлення останньої батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

2. Стислий зміст відзиву на позовну заяву
Відповідач ОСОБА_2  своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, що передбачене статтею 178 ЦПК України не скористалась.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради письмових пояснень щодо позову не подавала.

3.Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2025 року у справі відкрито провадження за правилами загального провадження.
18.11.2025 року у даній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача – адвокат Редьква Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. ОСОБА_1 додатково пояснив, що відповідач упродовж тривалого часу взагалі не приходить до малолітньої ОСОБА_4 , самоусунулась від її виховання та матеріального утримання, не цікавиться її життям. Також, просить врахувати, що рішенням виконавчого комітету ТМР від 11.03.2026 №333 «Про надання погодження на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини», погоджено реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради Паславська О.І. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На запитання суду пояснила, що позбавлення ОСОБА_2 слід розглядати як крайній захід, яка можливо у подальшому зрозуміє свою неналежну поведінку у вихованні дитини та буде піклуватись про неї.

ІІ. Мотивувальна частина
1.Фактичні обставини, встановлені судом 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2020 по 2021 роки.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дочка – ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 17 листопада 2021 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
Як вбачається із актового запису про народження №2591 від 17.11.2021, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відомості про батька дитини внесено на підставі ст.126 СК України, тобто за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. 
Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинків «Живова 37» від 06.11.2024, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зарекомендував себе позитивно, займається вихованням доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки №60, виданої 30.10.2024 Тернопільським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №1 та додаткової інформації цього ж закладу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відвідує молодшу групу № 3 закладу дошкільної освіти з 02.09.2024. Вихованням та супроводом дитини до закладу займається батько ОСОБА_1 . Іноді ОСОБА_4 забирає бабуся та дідусь. Тато дівчинки оплачує за харчування, бере участь у всіх святах та батьківських зборах, завжди вчасно приводить та забирає дитину, цікавиться її успіхами та станом здоров`я, поведінкою протягом дня. Мати дитини в садку була один раз минулого року, її приводив тато побачитись з дитиною.
Як вбачається із акту про встановлення факту проживання від 06.11.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 без державної реєстрації місця проживання, тобто разом із позивачем.
06.10.2023 та 29.10.2024 працівниками Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з якими за даною адресою проживають ОСОБА_3 (дідусь), ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 (бабуся), ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 (батько), ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_4 . Умови проживання задовільні, квартира з усіма комунальними зручностями. Для дитини виділений куточок для розвитку та відпочинку, є ліжко для сну, одяг, взуття, іграшки, книжки та ігри для розвитку. Мати дитини тривалий час відсутня у житті дочки, вихованням дівчинки не займається та не цікавиться.
Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20.12.2023 № 1731 звільнено ОСОБА_2 від здійснення повноважень піклувальника стосовно дитини-сироти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (рідного брата Юлії) у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків піклувальника стосовно підопічного.
Згідно довідок Амбулаторно-поліклінічного відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР від 30.10.2024, КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР від 30.10.2024, ОСОБА_1 , 1991 р.н., житель АДРЕСА_1 , ознак психічного захворювання не виявляє, з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин – не звертався.
Згідно інформації наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ТМР від 30.03.2026 №01.1-04/364, на обліку у лікаря педіатра перебуває дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , законним представником якої є батько ОСОБА_1 . На прийом до лікаря у випадку хвороби або на профілактичні огляди проведення профілактичних щеплень дитина приходить у супроводі батька ОСОБА_1 та баби по батьківській лінії. 
Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 11.03.2026 №333 «Про надання погодження на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини», погоджено реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається із означеного рішення «…22.01.2026 працівниками служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради спільно із фахівцем Тернопільського міського центру соціальних служб проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 …В ході візиту з`ясовано, що ОСОБА_1 проживає разом із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (баба дитини), ОСОБА_3 (дід дитини)…Відповідно до наказу служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей ТМР від 04.02.2026 №81, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 взято на облік, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах…На засідання комісії матір дитини ОСОБА_6 не з`явилась…». 
Як вбачається з інформації ГУНП в Тернопільській області №24101-2026 від 24.02.2026, «...09.02.2026 надійшло повідомлення від поліцейської УПП про те, що 09.02.2026 близько 00.30 год. у приміщенні перинтального центру КНП «ТКМЛ№2» невідомий чоловік передав шоколад «Roshen» для пацієнтки ОСОБА_2 всередині обгортки якого було виявлено паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору – за даним фактом внесено відомості до ЄРДР №12026211040000260 за ч.2 ст.307 КК України. 13.02.2026 із КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» надійшли матеріали щодо встановлення місця перебування ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_10 народила мертвого хлопчика та 10.02.2026 самовільно покинула лікувальний заклад…».
Відповідно до інформації наданої на запит суду Державною прикордонною службою України віл 03.02.2026 №19.5.1/7933-26, відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в період з 08.11.2017 по 03.02.2026 не виявлено.
Згідно з інформації КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР від 20.01.2026 №03-10/271, КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТМР від 21.01.2026 №285/1, наданої на вимогу суду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР не зверталась, на стаціонарному лікуванні в КНП «Тернопільський медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР не перебувала. 
Згідно Висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20 серпня 2025 р. №1137, орган опіки та піклування беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, вважає за недоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Будучи допитаними в судовому засіданні, в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 підтвердили ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час, тобто із жовтня 2022 року взагалі не цікавиться життям малолітньої дочки ОСОБА_4 , не бере жодної участі у її вихованні та утриманні, не спілкується із нею у будь-який доступний спосіб. Покинула місце проживання малолітньої коли дитині було один рік. Дитина перебуває лише під опікою батька та на його утриманні, який займається її вихованням та утриманням, відвідує із нею лікаря та дитячий дошкільний заклад.

2. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). 
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).
Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Як зазначив ВС у своїй постанові від 29.09.2021 року у справі №459/3411/18, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 
Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Суд розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наведені докази, в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та їх представників, доходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських слід задовольнити, позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно малолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 у порушення вимог ст..150 СК України свідомо не виконує покладені на неї обов`язки щодо виховання та розвитку свої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Так, з жовтня 2022 року не цікавиться її життям та здоров`ям, дошкільним навчанням, не приймає участі у її житті.З 2022 року по даний час вихованням та утриманням малолітньої дитини займається позивач, що підтверджено наведеними дослідженими у судовому засіданні доказами. Крім цього, при прийнятті рішення, суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20.08.2025 №1137 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_9 стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , оскільки останній не містить жодних об`єктивних даних про винні дії в ухиленні матері від виховання дитини. При цьому такі дії матері щодо ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та містяться у доказах наданих суду, які орган опіки та піклування повинен був взяти до уваги, об`єктивно оцінити їх, захищаючи якнайкращі інтереси дитини. Покликання у зазначеному висновку на ту обставину, що мати дитини ОСОБА_2 вказала, що заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_4 , оскільки вона любить дочку, намагається приймати участь у її житті та вихованні у вільний від роботи час, не має можливості належним чином утримувати дитину у зв`язку із не стабільним отриманням заробітної плати є голослівними та спростовуються наведеними судом доказами, які свідчать про небажання матері брати участь у житті малолітньої дитини. Також, суд констатує, що упродовж розгляду даної справи, на неодноразові повідомлення судом про явку у судове засідання, відповідач без поважних причин не з`являлась, письмових пояснень суду не подавала, що свідчить про небажання її брати участь у розгляді даної справи, що може свідчити про втрату будь-якого інтересу до малолітньої ОСОБА_4 . Крім цього, суд також зауважує, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20.12.2023 № 1731 звільнено ОСОБА_2 від здійснення повноважень піклувальника стосовно дитини-сироти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (рідного брата Юлії) у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків піклувальника стосовно підопічного, що негативно характеризує відповідача, не виконання свого обов`язку щодо дитини-сироти (рідного брата). 
Суд, ухвалюючи рішення, наголошує, що рішенням виконавчого комітету ТМР від 11.03.2026 №333 «Про надання погодження на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини», зазначений орган вирішив погодити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яким зазначено відсутність матері у житті малолітньої дитини, у зв`язку із чим відповідно до наказу служби у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей ТМР від 04.02.2026 №81, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 взято на облік, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах. 
Також, суд вважає, що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача, враховуючи вимоги ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, слід вирішити питання щодо стягнення із ОСОБА_10 аліментів у користь позивача. 
Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, яка є працездатною особою, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років, який із 01.01.2026 року становить 2 817 грн., вважає, що із ОСОБА_2 слід стягувати у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини – дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі (однієї чверті) усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. 
Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при зверненні із позовом в суд, а також у користь держави. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, – 
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно малолітньої дитини – дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати із ОСОБА_10 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі (однієї четвертої) частки усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_10 у користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.. 20 коп.
Стягнути із ОСОБА_10 у користь держави судовий збір в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн. 20 коп.
Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. 
Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 10.04.2026.

Дані про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради: місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Т.Г.Шевченка, 1.
Головуючий суддя    	В. В. Ромазан