ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23262/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 ( суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі №160/23262/25 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якому позивач просить:
визнати протиправною та скасувати довідку №2025-0506-1120 від 06.05.2025 року військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 ;
визнати протиправною діяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо відмови у перегляді рішення військово-лікарської комісії №2025-0506-1120 від 06.05.2025 року та проведенні повторного медичного огляду;
зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України провести повторний медичний огляд відносно військовослужбовця ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне. Постановою військово- лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 №2025-0506-1120 від 06.05.2025 року позивача визнано придатним до військової служби. Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України відмовлено у перегляді вказаного рішення. При винесенні рішень відповідачами не були враховані всі дані, зазначені в медичних документах позивача, не проведено додаткових обстежень, які є обов`язковими. Вказане свідчить про порушення ВЛК військової частини НОМЕР_1 , Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України процедури проведення медичного огляду. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у задоволені позову відмовлено.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заявлених вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до прийняття неправильного судового рішення.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Колегією суддів з`ясовано, що позаштатною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 проведена військово-лікарська експертиза військовослужбовця ОСОБА_1 .
Згідно довідки ВЛК № 2025-0506-1120 від 06.05.2025 р., виданої військо-лікарською комісією військової частині НОМЕР_1 визначено, що солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд “06” травня 2025 року та встановлено діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та винесено постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Гіпертонічна хвороба І стадія. Індекс маси міокарда лівого шлуночка 69 гр/м2, фракція викиду збережена 63,67%, СН0. Функціональний клас ІІ. Хронічне обструктивне захворювання легень кл. гр. В, з незначним порушенням функції зовнішнього дихання.
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. 
На підставі статей 39-в, 46-в графи ІІ Розкладу хвороб ПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. 
Не погоджуючись з довідкою ВЛК №2025-0506-1120 від 06.05.2025 р., позивач оскаржив вказану довідку до 20 Регіональної військово-лікарської комісії та до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.
Листом 20 Регіональної військово-лікарської комісії №1854/3771 від 20.05.2025 р. повідомлено ОСОБА_1 про правомірність постанови позаштатної ВЛК та про відсутність підстав для її скасування. 
Листом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України №598/9/17240 від 21.07.2025 р. повідомлено позивача, що постанову ВЛК військової частини НОМЕР_1 прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення №402, в зв`язку з чим підстави для скасування вказаної постанови ВЛК чи направлення позивача на контрольний медичний огляд ВЛК відсутні.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
За приписами частини 10 статті 2 Закону №2232-XII з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. 
Підпунктом 1.1. пункту 1 розділу І Положення №402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За визначенням пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом та інших категорій осіб, передбачених цією нормою.
За змістом пункту 1.3 глави 1 розділу І Положення №402 основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема : визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 6.10 глави 6 розділу II Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Відповідно до пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення №402, при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) "Придатний": до військової служби; б) "Непридатний": до військової служби з виключенням з військового обліку.
Судом першої інстанції обґрунтовано зауважено що повноваження щодо визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження належать військово-лікарської комісії. 
Надання оцінки стану здоров`я позивача та його діагнозам, що визначають ступінь придатності до військової служби, не входять до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.
Позивач вказує, що при проведенні ВЛК військової частини НОМЕР_2 належним чином не було розглянуто надані ним медичні документи для об`єктивної оцінки стану його здоров`я, що було прямим порушенням вимог п. 6.8 Наказу №402 та призвело до заниження його ступеня придатності до військової служби. 
Між тим, Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
У постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. 
Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
Крім того, згідно з Положенням № 402, у разі непогодження із постановами штатних (позаштатних) ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК. У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Разом з цим, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, позивач не надав доказів, що відповідач при прийнятті спірного рішення не прийняв до розгляду від нього чи медичного закладу, в якому позивач проходив обстеження будь-які медичні документи, які були в наявності на момент проходження ВЛК та містять інформацію про певні захворювання позивача, які б при розгляді могли вплинути на зміст рішення ВЛК щодо придатності позивача до військової служби. Надання суду до позову позивачем додаткових медичних документів, отриманих ним після проходження ВЛК і які не надавались комісії, не є підставою для їх оцінки судом і скасування висновку ВЛК.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 в адміністративній справі №160/23262/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 03 лютого 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 09 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова