Справа №203/8407/25 
Провадження №2/0203/707/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
з участю:
-позивачки ОСОБА_1 ;
-відповідача ОСОБА_2 ;
-представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

1. 18 листопада 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2024 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо одне від одного, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1 – 3).

2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 24.07.2024. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони познайомились в мережі Інтернет і ніколи не жили разом. Спору щодо спільного майна не існує. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе.
3. Відповідач, його представник у суді заперечували проти розірвання шлюбу, пояснивши, що позивачка має від відповідача дитину, але відповідач її батьком не записаний.

4. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

5. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
6. Згідно з частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України (далі – СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
7. За правилами, встановленими частиною 1 статті 21 СК, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
8. Частиною 1 статті 24 СК встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
9. За приписами частин 3, 4 статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
10. Відповідно до статті 112 СК шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.
11. Таким чином, у розумінні норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб – це сімейний союз, у якому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
12. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу – це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
13. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
14. Згідно з частиною 3 статті 105 СК шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.
15. За правилами, встановленими статтею 112 СК, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.
16. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 24.07.2024. Шлюб зареєстровано Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (актовий запис – 328) (а.с. 6).
17. Наявність у сторін від шлюбу спільних дітей судом не встановлено.
18. Сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо одне від дня укладення шлюбу.
19. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує.
20. Підстав для надання сторонам строку для примирення судом також встановлено не було.
21. З огляду на викладене суд доходить висновку про необхідність задоволення заявленого у справі позову.

22. Керуючись статтями 5, 7, 10 – 13, 19, 23, 76 – 81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 – 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП – НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 липня 2024 року Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) (актовий запис – 328), розірвати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складене 2 березня 2026 року.

Суддя М.О. Католікян