Номер провадження 2/754/3100/26
Справа №754/6860/24

РІШЕННЯ 
Іменем України

06 березня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва
у складі головуючої судді Гринчак О.І.,
за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Сухомлинової Н.І. (присутньої у судовому засіданні 25.02.2026),
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2017 році у відповідача та співмешканки народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого виводили при народженні з наркотичного отруєння від матері, яка весь період вагітності вживала наркотичні засоби. У 2020 році ОСОБА_3 потрапив у відділення реанімації в лікарню ОХМАТДИТ з інтоксикацією внаслідок отруєння речовиною наркотичної дії, важкого ступеня важкості (дитина вжила метадон).
Неодноразово складались протоколи про неналежне невиконання батьківських обов`язків стосовно ОСОБА_2 . Однак суди з формальних причин справи закривали.
Наркотичні засоби ОСОБА_2 зі своєю співмешканкою вживає при дітях.
Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами та розвитком дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.
Відповідач, покладених законом на батька обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Він годує онука, бабуся зі сторони матері дитини також надає допомогу у виді одягу тощо.
Коштів на утримання дитини відповідач не надає та їх фактично не має, оскільки ніде не працює, а живе лише за те, що виносить речі позивача у ломбарди.
Позивач просить позбавити батьківських прав на підставі п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України.
Позиція учасників справи у судових засіданнях
Під час розгляду справи по суті позивач та його представниця підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.
Відповідач у судових засіданнях заперечував щодо позбавлення його батьківських прав і зазначив, що навіть у разі задоволення позову він не перестане любити своїх дітей.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 03 листопада 2020 року, виданим Подільським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 903 (а.с. 18 т. І).
Позивач у справі - ОСОБА_1 є батьком відповідача у справі - ОСОБА_2 , та дідом ОСОБА_3 (а.с. 15 т. І).
Дід - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 та діти відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25 т. І).
Вказана квартира складається з трьох жилих кімнат, жилою площею 37,90 кв.м, загальна її площа 60,80 кв.м, та належить на праві спільної часткової власності позивачу 1/3 частки (підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.2021) (а.с. 21, 22 т. І), а відповідачу - 2/3 частки (підтверджується договором дарування частини квартири від 26.07.2006) (а.с. 23, 24 т. І).
У вказаній квартири певний час разом проживали позивач - ОСОБА_1 зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 , відповідач - ОСОБА_2 зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 , а також діти відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згодом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали за адресою: АДРЕСА_2 (дана обставина встановлена з пояснень сторін, а також показань свідків).
Згідно з повідомленням Служби у справах дітей та сім`ї від 16.09.2025 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вилучався з родини та з 07.08.2025 перебуває з матір`ю, ОСОБА_5 в Будинку Матері Дитини ГО «Наступне покоління» за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 242 т. ІІ).
У виписці № 340 із медичної карти стаціонарного хворого від 14.07.2020 (а.с. 20 т. І) зазначено, що дитина - Кравець (після визнання батьківства відповідачем - «Лантратов») ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.07.2020 по 13.07.2020 у зв`язку з отруєнням речовиною наркотичної дії, важкого ступеня важкості, з дихальною недостатністю III ступеню. У вказаній виписці йдеться про те, що хлопчик доставлений бригадою ШМД в супроводі діда з дому. Відомо, що дитина втратила свідомість і мала порушення дихання, у вигляді зупинки дихання зі слів лікаря швидкої допомоги. Після чого викликали ШМД. На момент огляду бригадою стан важкий за рахунок інтоксикації та дихальної недостатності. Лікарями встановлено венозний доступ, розпочато інфузійну терапію. Дитину доставлено в НДСЛ ОХМАТДИТ. Дитина госпіталізована. Загальний стан дитини при огляді порушено, розцінюється як важкий. Дитина невідкладно забрана у реанімаційний зал, заінтубована і переведена на штучну вентиляцію легень. У відділенні проведена інфузійна терапія, патогенетична, симптоматична терапія, комплексний лабораторний та інструментальний скринінг. Проведена консультація психолога і соціального працівника. Контроль ЕКГ. Загальний стан в динаміці з покращенням, скарг не має. Виписана зі стаціонару під нагляд дільничного педіатра, надано письмові рекомендації в супроводі бабусі.
13.07.2020 Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження № 385 «Про негайне відібрання дитини у матері», згідно з яким відібрано у матері, ОСОБА_5 , малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дитини (а.с. 112 т. ІІ).
Також після цього випадку з дитиною, у 2020 році Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (а.с. 135 т. І).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року у справі №754/8968/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105283164) у позові Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено. Попереджено ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, відмовлено у задоволенні позову було з тих підстав, що за час розгляду судом справи ОСОБА_2 та ОСОБА_5 змінили своє ставлення до батьківства, змінили спосіб життя, ОСОБА_5 проходить лікування та практично не вживає наркотичних речовин, а ОСОБА_2 взагалі більше року не вживає будь-яких наркотичних препаратів, обоє батьків працюють; дитина проживає з батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_5 за адресою реєстрації ОСОБА_2 , батьки разом піклуються про сина, забезпечують матеріальні та моральні потреби дитини; ОСОБА_2 та ОСОБА_5 люблять свого сина, намагаються виправити всі свої помилки, змінюють своє життя на краще, для гармонійного розвитку дитини.
При цьому, у вказаній справі (№ 754/8968/20) був допитаній як свідок ОСОБА_1 , який зазначив, що його син ОСОБА_2 працює та намагається бути гарним батьком для ОСОБА_3 ; просив суд не позбавляти батьківських прав його сина, оскільки вважає, що його син заслуговує залишитись батьком, щодо матері малолітнього онука, зазначав, що не вважає її гарною матір`ю.
Водночас, 14.05.2024 ОСОБА_1 вже самостійно звернувся до суду із трьома позовами про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , та про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 (справи № 754/6860/24, 754/6859/24, 754/6865/24).
До позовної заяви позивач долучив документи, з яких вбачається, що у відповідача існували правовідносини щодо кредитних зобов`язань з різними фінансовими та банківськими установами (а.с. 26-85 т. І).
Також позивач надав за період з 2016 року по 2024 рік звернення, скарги та відповіді Деснянського УП ГУНП у м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 3, Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з приводу можливих неправомірних дій відповідача (а.с. 86-120 т. І).
Зокрема, у листі Головного управління Національної поліції у м. Києві від 09.02.2024 (а.с. 112- т. І) міститься інформація про 39 викликів/повідомлень за період з 01.01.2020 по 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Переважну більшість викликів зафіксовано за зверненням позивача з таких причин: буянить син в наркотичному сп`янінні; дитина не дихала, дитині нічого забороненого не давали, попередньо дитина випадково прийняла якусь наркотичну речовину самостійно; син-наркоман постійно всі речі виносить з дому; буянить син зі своєю співмешканкою; у дружини викрали телефон з квартири; побив син; стався конфлікт з родичкою невістки.
Однак також зафіксовані і виклики за зверненням відповідача з таких причин: вдома його побив батько, наніс травму голови і з голови текла кров, також побив свого онука; батько б`є дружину заявника та дитину; дідусь побив свою дружину, буянить, раніше бив заявника та дітей.
Також позивач долучив постанови у справах про адміністративні правопорушення (а.с. 122-130, 132-134, 137-140 т. І). Зокрема, постановами Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року у справі № 754/17941/23, від 04 квітня 2023 року у справі № 754/3569/23, від 31 січня 2024 року у справі № 754/959/24 провадження в справах про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей) закриті за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01 серпня 2023 року у справі № 754/7575/23 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства щодо батька), постановою Деснянського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року у справі №754/427/24 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства щодо батька у присутності дитини - ОСОБА_6 ).
Окрім того, працівниками поліції були видані термінові заборонні приписи щодо кривдника - ОСОБА_2 (а.с. 121, 131 т. І).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15.05.2024 у справі № 754/5356/24 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволено. Видано обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с. 13 - 16 т. ІІ).
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27.11.2024 у справі № 754/15512/24 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про продовження обмежувального припису задоволено. Продовжено дію обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначено такі тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , а саме: заборонено перебування в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено наближення на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборонено ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с. 21-26 т. ІІ).
Згідно з наказом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.05.2024 № 11-Т/в «Про тимчасове влаштування дитини» тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сім`ю баби ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_4 до вирішення питання постійної форми влаштування. Мати дитини, ОСОБА_5 з 26.05.2024 перебуває в центрі психосоціальної реабілітації ГО «СІМ ДОРІГ» за адресою: село Гора, Бориспільський район, Київська область. Батькові дитини, ОСОБА_2 згідно з рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15.05.2024, видано обмежувальний припис на строк шість (6) місяців з забороною перебування за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та наближатися на відстань сто (100) метрів до місця проживання. У зв`язку з чим батько немає можливості проживати з дитиною (а.с. 115 т. ІІ).
Згідно з актом обстеження умов проживання дитина від 23.05.2024 (а.с. 116 т. ІІ) за адресою: АДРЕСА_4 для виховання та розвитку дитини створені належні умови.
У листі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.01.2024 (а.с. 107, 108 т. І) зазначається, що з 13.07.2020 на обліку в Службі перебувають неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батька, ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків щодо дитини та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , від виконання своїх обов`язків щодо дітей. Родина ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають на обліку Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб на підставі рішення про надання/відмови в наданні соціальних послугів від 15.12.2021 № 1122 Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Спеціалістами служби ОСОБА_2 та ОСОБА_5 неодноразово було направлено до Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб щодо проходження курсів підвищення батьківського потенціалу, відвідування психолога та рекомендовано пройти реабілітацію від наркотичної залежності. У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що виконує свої батьківськи обов`язки щодо дітей, але в подальшому зобов`язався більше уваги приділяти дітям.
У листі Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району міста Києва від 26.11.2024 (а.с. 117 т. ІІ) зазначається, що ОСОБА_2 було направлено до Центру рішенням Деснянського районного суду на проходження програми для кривдників, яку він пройшов в повному обсязі з 20.02.2024 по 14.05.2024.
Відповідно до довідки Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб від 26.04.2024 (а.с. 118 т. ІІ) ОСОБА_2 відвідав 7 занять з курсу навчання «Розвиток батьківського потенціалу, турбота поряд» на базі Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб з 04 березня 2024 року по 22 квітня 2024 року загальним обсягом 8 занять (32 год.)
Згідно з висновком Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.11.2024 № 102-4731 орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 183-187 т. І). У висновку, зокрема, вказано, що родина ОСОБА_3 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створені. 15.05.2024 Деснянським районним судом міста Києва видано обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк шість місяців з забороною перебування за місцем проживання та наближатися на відстань сто метрів до місця проживання. На виконання рішення суду батько дитини покинув житло. Мати дитини, ОСОБА_5 , влаштована в центр психосоціальної реабілітації ГО «СІМ ДОРІГ», де перебуває по сьогодення. Малолітнього ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в сім`ю баби по лінії матері, ОСОБА_12 , відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.05.2024 № 11-Т/в до вирішення питання постійної форми влаштування. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з бабою, ОСОБА_12 , наразі проживав за адресою: АДРЕСА_4 . Батьки дитини підтверджуючих документів щодо наявності самостійного доходу не надали. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відвідали 7 занять з курсу навчання «Розвиток батьківського потенціалу, турбота поряд» на базі Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб з 04.03.2024 по 22.04.2024 загальним обсягом 8 занять (32 год.) та отримали довідки про проходження навчання від 26.04.2024. ОСОБА_2 добровільно пройшов курс корекційних програм осіб, які вчиняють насильство в сім`ї. Батько дитини надав пояснення до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідно до яких заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він повністю виконує батьківські обов`язки стосовно свого малолітнього сина. 17.10.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ведуть антисоціальний спосіб життя, дітьми не займаються, ніде не працюють, якщо і працюють, то недовго, діти живуть в жахливих умовах; батько дітей з 16 років є наркоманом; ОСОБА_5 теж є наркоманкою з великим стажем вживання наркотичних засобів; зазначив, що хоче позбавити батьківських прав батьків для того, щоб діти жили в нормальних умовах; зауважив, що ОСОБА_2 відсидів в місцях позбавлення волі за збереження наркотиків; коли повернувся з місць позбавлення волі, то ніде не працював; повідомив, що він тільки за останній рік викликав поліцію 39 разів, оскільки батько дитини був у стані наркотичного сп`яніння; Деснянським районним судом міста Києва 15.05.2024 видано обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк шість місяців з забороною перебування за місцем проживання та наближатися на відстань сто метрів до місця проживання, оскільки батько в присутності дітей вчиняв домашнє насильство. ОСОБА_2 повідомив, що виконує свої батьківські права відносно дітей; ОСОБА_6 навчається в школі № 39 Деснянського району міста Києва в 10 класі, школу відвідує кожен день; ОСОБА_1 забрав дитину до себе жити та забороняє йому бачитися з сином після того, як йому дали припис. ОСОБА_3 наразі проживає з бабою, ОСОБА_12 ; зазначив, що якщо виникає потреба в одязі для дітей, або діти просять гроші, то він дає; зауважив, що наразі працює на складі комплектувальником, наркотики не вживає вже більше півроку, ходив на терапію протягом 9-10 місяців, пройшов курси кривдника та курси підвищення батьківського потенціалу; зазначив, що заперечує проти позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що часто спілкується з батьком, який йому постійно купляє багато іграшок та водить в парк на батути. Зараз проживає з бабою, але дуже скучає за батьком, коли його не бачить. Оскільки батько дитини виявляє стійкий намір спілкуватись із сином, та щодо позбавлення батьківських прав заперечує, одноголосим рішенням членів комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 02.03.2023 (а.с. 76 т. ІІ) за адресою: АДРЕСА_1 для виховання та розвитку дітей створені умови; батькам рекомендовано пройти курс батьківського потенціалу та реабілітації від нарко залежності; крім того рекомендовано пройти психолога. Аналогічні за змістом акти складені від 06.02.2024, 21.03.2024, 22.05.2024 (а.с. 78-83 т. ІІ).
Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 17.04.2025 за адресою: АДРЕСА_2 для виховання та розвитку дітей створені умови (а.с. 138 т. ІІ).
В акті обстеження умов проживання від 24.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 вказано, що для виховання та розвитку дітей частково створені умови; рекомендовано прибрати в кімнаті, придбати холодильник, ліжко для дитини; рекомендовано курси реабілітації від наркозалежності, прибрати речі на балконі (а.с. 243 т. ІІ).
В акті обстеження умов проживання від 06.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 вказано, що батькам було рекомендовано реабілітацію від наркозалежності; придбати ліжко для дитини, придбати холодильник (а.с. 244 т. ІІ).
У матеріалах справи містяться копії листків призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування у стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень № 249 ТОВ МЦ «Клініка Допомога» та № 119 ТОВ МЦ «Гармонія», з яких вбачається, що хворому ОСОБА_2 , діагноз: «Психічний та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром відміни неускладнений», з 03 по 07 жовтня 2023 року та з 20 по 23 лютого 2024 року було призначено препарат наркотичного засобу, психотропної речовини - метадон (а.с. 141, 142 т. І).
Відповідно до довідки-характеристики № 44 від 26.11.2024 Громадської організації «Молодіжне об`єднання здоровий шлях» ОСОБА_2 знаходиться з 09.11.2024 по теперішній час в центрі реабілітації стаціонарного типу за власним бажанням, курс реабілітації програми складає 6-8 місяців (а.с. 120 т. ІІ).
Ухвалою суду від 23 червня 2025 року витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» інформацію, чи знаходиться на обліку у даному медичному закладі громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 з діагнозом «наркоманія». Також витребувано у Громадської організації «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» інформацію та копію документів: чи проходив громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , курс реабілітації /лікування від наркотичної залежності в ГО «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» в період часу з листопада 2024 року по теперішній час; чи знаходиться на обліку у даному закладі громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 з діагнозом «наркоманія»; копію Статуту ГО «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» або посвідчений витяг з нього стосовно видів діяльності організації, та відповідні документи/дозволи/ліцензії на надання медичних послуг щодо реабілітації/лікування від наркотичної залежності.
01.08.2025 від Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» надійшов лист, в якому повідомлено про те, що ОСОБА_2 перебуває під наркологічним диспансерним наглядом в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» з жовтня 2022 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан залежності» (код F11.2 згідно з Міжнародною класифікацію хвороб десятого перегляду). Зазначений діагноз відповідає терміну «наркоманія», але такий термін в класифікації та медичній практиці не застосовується.
Громадська організація «Молодіжне об`єднання Здоровий шлях» вимог ухвали суду не виконала, відповіді не надала.
Відповідно до довідки № 162 від 13.11.2025 Громадської організації «Наступне покоління» (а.с. 17 т. ІІІ) ОСОБА_2 знаходиться в Будинку Милосердя, Центр реабілітації для алко- та наркозалежних людей ГО «Наступне покоління», Київська область, м. Бровари, вул. Гостомельська, 12 з 07.11.2025 по теперішній час. Рекомендований термін реабілітації та адаптації - 1 рік.
У матеріалах справи містяться фото та відеодокази, які відображають умови проживання (розкидані речі, засмічена кімната, шприци, голки на столі) та стан батьків дитини (ознаки наркотичного спяніння - загальмованість) (а.с. 146 т. І, а.с. 30-74, 171-174 т. ІІ).
Постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року у справі № 754/6859/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129789546) рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2026 року у справі № 754/6865/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/134713084) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опитаний у судовому засіданні за участю представника Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, зазначив, що наразі проживає з мамою в Центрі, іноді приходить до тата в Центр. Дитина не бажає, щоб батька позбавляли батьківських прав. Зазначає, що тато купував йому іграшки, одяг, давав їжу, ніколи на нього не сварився.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що є дружиною ОСОБА_1 . Дана позовна заява про позбавлення батьківських прав була подана через те, що батьки дитини вживають наркотичні засоби. Бачила шприци, таблетки, дуже дивний стан у батьків. Стверджує, що батьки не займаються своїм сином так, як має це бути. Не купують речі, не готують так, як треба. Умови проживання непридатні: рваний диван, без постільної білизни, холодильника немає, окремо для дитини не готувалося ніколи. З дитиною не гуляли, випихали його самого на вулицю, самі вкололися. З їжі - часто смажили хліб на сковорідці. Останні пів року ОСОБА_3 їв суп у випадку, якщо вона зварить. З харчуванням дітям допомагали з чоловіком, купували, що захоче ОСОБА_3 , то молоко, то йогурт; готували то млинці, то котлети. 
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знає протягом усього життя, проживали в одному будинку. Оскільки вона захворіла, то вдома за адресою: АДРЕСА_2 не живе, бо потребує стороннього догляду. Поки свідок не проживала вдома, ОСОБА_2 без її дозволу опинився у неї в квартирі. Вона про це дізналася, коли зустріла ОСОБА_1 . Коли приїхала додому, то двері ОСОБА_2 відчинив. У квартирі було страшно, все поломане, її речей не було. Знаходилася там десь годину. Окрім ОСОБА_2 , там жив його друг, син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , і була дружина ОСОБА_2 . Її вразило, що в коридорі були картинки з голими жінками. Умови проживання не для дитини. Жити там неможливо. Ще дізналася, що в її квартиру приходила опікунська рада. Там все побите, все розламане, туалет брудний, ванна брудна. Хлопчика безумовно бачила з батьком, він дуже прив`язаний до батька. Коли жили в квартирі діда, то саме він та його дружина дбали і щодо меншого онука, і щодо старшого онука. А батько і матір дитини мають захворювання, бо вони вживають наркотики.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_14 , власниця квартири за адресою: АДРЕСА_2 , попросила її подивитися, що відбувається в квартирі. Вона прийшла, там жив чоловік, який повідомив, що тут живе ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і їх дитина. Умов для проживання дитини не було, все розкидано, води немає, світла немає, брудно, на підлозі валялися голки від шприців, щось розсипане було, на стінах плакати з голими жінками, купи речей посеред кімнати, туалет не працює, у ванній кран вирваний зі стіни, на кухні теж води не було, все розібрано. Там ще жив хворий чоловік.
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що працювала в Центрі соціальної служби Деснянського району міста Києва на посаді соціального менеджера і сім`я ОСОБА_1 перебувала у неї на обліку. Вказана сім`я перебуває у складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 проходив курси підвищення батьківського потенціалу, ходив до психолога і був направлений на реабілітацію. Вона відвідувала дитину за місцем проживання. Там склалася дуже конфліктна ситуація між батьком та дідом. Свідок написала запит до поліції щодо агресивних дій ОСОБА_1 . Дідусь розмовляє завжди у підвищеному, агресивному тоні. ОСОБА_3 був знервований. Такі ж запити писала до Служби у справах дітей та сім`ї.
Норми права та мотиви суду
Частинами другою, третьою статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини)).
Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Положеннями статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).
Частиною першою статті 164 ЦК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) зазначено, що учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зазначена позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 липня 2022 року в справі № 366/2047/18, від 23 жовтня 2024 року в справі № 361/2014/22.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить про те, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).
У частинах четвертій, шостій статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.
Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків.
Згідно з вимогами ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року в справі № 562/1686/18 (провадження № 61-16928св20) наголосив, що під час вирішення спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності.
Згідно з висновком Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.11.2024 № 102-4731 орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак з огляду на встановлені у цій справ обставини, суд вважає вказаний висновок недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини.
Суд враховує, що життя і здоров`я дитини - ОСОБА_3 було під загрозою внаслідок отруєння речовиною наркотичної дії, важкого ступеня важкості, з дихальною недостатністю III ступеню, що підтверджено випискою № 340 із медичної карти стаціонарного хворого від 14.07.2020.
ОСОБА_2 перебуває під наркологічним диспансерним наглядом в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» з жовтня 2022 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан залежності» (код F11.2 згідно з Міжнародною класифікацію хвороб десятого перегляду).
Відповідач надав довідку від 26.11.2024 Громадської організації «Молодіжне об`єднання здоровий шлях» про те, що в центрі реабілітації стаціонарного типу за власним бажанням, та довідку від 13.11.2025 Громадської організації «Наступне покоління» про те, що він знаходиться в Будинку Милосердя, Центр реабілітації для алко- та наркозалежних людей.
Однак вказані громадські організації не є закладами охорони здоров`я, які надають відповідну медичну допомогу.
Відповідач як батько дитини не надав доказів, що забезпечив належні умови проживання для дитини. Натомість, із наведених вище актів обстеження умов проживання, показань свідків, фото та відеодоказів вбачається, що для дитини немає окремого ліжка, а наявний диван без постільної білизни; холодильника немає; речі розкидані; їжа, відповідно до віку та потреб дитини, не готувалася.
Також відповідач не надав доказів, що працевлаштований та матеріально забезпечує дитину.
Сімейні стосунки мають складний характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини (постанова Верховного Суду від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20).
У судовому засіданні і дитина, і батько заперечували щодо позбавлення батьківських прав. При цьому, із досліджених доказів суд встановив, що між позивачем та відповідачем наявний конфлікт через наркотичну залежність батьків дитини. Ця ж залежність несе реальну загрозу для благополуччя дитини, адже не дозволяє відповідачу піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, про навчання, підготовку до самостійного життя.
Із фото та відеодоказів вбачається, що батько перебував з ознаками наркотичного сп`яніння біля дитини, що несе негативний вплив на психологічний розвиток дитини.
Суд враховує, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року у справі №754/8968/20 було попереджено, зокрема, ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак відповідач не вжив заходів щодо забезпечення сину належних умов виховання та розвитку, тому у цій справі суд вважає доведеною необхідність застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.
Суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21). 
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Щодо судового збору 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, тому судові витрати покладаються на відповідачку в повному обсязі.
Керуючись ст. 2-13, 76-83, 141, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Роз`яснити відповідачу, що відповідно до положень частини першої статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37501695, адреса: м. Київ, проспект Червоної Калини, 21-Г.
Третя особа - Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37415088, адреса: м. Київ, проспект Червоної Калини, 29.
Повний текст рішення складено та підписано 06.03.2026.
Суддя Деснянського
районного суду міста Києва        Оксана Гринчак