ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2026 року 	м.Дніпро	справа № 212/12966/25 2-а/212/91/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 листопада 2025 року у справі № 212/12966/25 (2-а/212/91/25) (суддя Зімін М.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач-1) від 10.10.2025 № 965 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн. та закриття справи про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що категорично не згодний та заперечує факт вчинення ним вказаного правопорушення, оскільки у застосунку «Резерв+» вказано адресу проживання позивача АДРЕСА_1 . В свою чергу у повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено неповну адресу його проживання, а саме: АДРЕСА_2 , а тому листоноша не мала змоги вручити йому повістку. Також у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.10.2025 № 965 зазначено задеклароване/зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , до якого позивач не має ніякого відношення. Окрім цього наявні розбіжності стосовно дати розгляду справи про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 -1 КУпАП.
Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 листопада 2025 року в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В апеляційній скарзі вказує подібні обґрунтування, які були зазначені в позовній заяві.
Відповідачі своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористались.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 викликано військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Повісткою № НОМЕР_1 від 10.01.2025 на 23 січня 2025 року на 09:00 год. для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З опису вкладення для рекомендованого поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається направлення Повістки № 1820417 від 10.01.2025 на 1 аркуші.
Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_2 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток «Укрпошта» 19.01.2025.
03 жовтня 2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 складено Протокол № 965 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого 03.10.2025 о 14:50 год. в ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено факт порушення Закону України «Про оборону України» та абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являться за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням було направлено повістку № 1822417 на прибуття 23.01.2025 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки даних. 19.01.2025 з поштового зв`язку «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла довідка про причину повернення/досилання відправлення в якому зазначено причину повернення – адресат відсутній за вказаною адресою. 23 січня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
10 жовтня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 складено Постанову № 965 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 23 січня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин. Вказаною постановою накладено на громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн.
Позивач, вважаючи постанову про адміністративне правопорушення протиправною звернувся до суду з позовом про її скасування.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову у повному обсязі, вказав, що факт вчинення позивачем правопорушення доведено належними та допустимим доказами.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.210-1 КУпАП як порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинено в особливий період.
Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
За частиною третьою статті 210-1 КУпАП кваліфікується вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан, який діє на момент ухвалення даної постанови.
З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
За положеннями частини десятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок № 560), пунктом 41 якого установлено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відтак, обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, є складової частиною мобілізаційних заходів.
Як вказано вище, об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується позивачу, полягає у неявці до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці для уточнення персональних даних.
Так, повістку № 1820417 від 10.01.2025 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, тому належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, а саме 19 січня 2025 року.
В даному випадку, повістка на адресу позивача була направлена рекомендованим поштовим відправленням, з дотриманням порядку оповіщення військовозобов`язаних, однак повернута із зазначенням відміткою про відсутність адресату, колегія суддів вважає доведеним, що ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин.
Щодо доводів позивача про відсутність у поштовому відправленні номеру його квартири, що свідчить про неналежне сповіщення, колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний житловий будинок належить до гуртожитків.
Згідно по п. 80 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, прості поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані фізичним особам за місцем роботи, перебування (гуртожитки, інтернати, дитячі будинки, готелі, оздоровчі та лікувальні заклади), доставляються адресатам з використанням абонентських поштових скриньок або вручаються адресатам чи представникам зазначених юридичних осіб (закладів), уповноваженим на одержання поштових відправлень в об`єкті поштового зв`язку, якщо інше не передбачено договором про надання послуг поштового зв`язку.
Так, Правила надання послуг поштового зв`язку не передбачають вручення поштового відправлення у гуртожитках особисто одержувачам, а лише зобов`язують оператора поштового зв`язку здійснити доставлення з використанням абонентських поштових скриньок, а тому наявна інформація щодо номеру будинку гуртожитку є достатньою для доставлення поштового відправлення адресату.
Таким чином, жодних законних та обґрунтованих підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення судом не встановлено, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.
Доводи позивача, наведені ним обставини не виключають в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та не можуть бути підставою для скасування спірної постанови.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Підстави для скасування оскарженої позивачем постанови відсутні.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 листопада 2025 року у справі № 212/12966/25 (2-а/212/91/25) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак