Справа №760/33941/25
2/760/1931/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Фіцай О.Л.
за участю секретаря Скомаровської О.О., позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Практик Сервіс Центр» про зобов`язання виконати умови акції,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Практик Сервіс Центр» (далі - ТОВ «Практик Сервіс Центр», відповідач) про зобов`язання виконати умови акції.
Позов обґрунтований тим, що 01 вересня 2023 року позивач ознайомився з публікацією в газеті «Наше місто» про оголошення проведення маркетингової акції, відповідно до умов якої було необхідно скласти слово з переплутаних літер та повідомити відповідь за телефоном. Позивач виконав умови та зателефонувавши повідомив відповідь, після чого став учасником маркетингової акції.
Публікацією корпоративного вісника «Поштового клубу» від 26 грудня 2023 року, як стверджує позивач, було офіційно затверджено його ім`я як переможця та власника 395 000 грн.
В подальшому позивач отримував численні листи під різними назвами (зокрема, наказ про офіційне закриття акції, сертифікат підтвердження виплати призу, журнал нагородження, призові документи, постанову переможця тощо), в яких зазначалося, що він є головним переможцем акції і може отримати грошовий приз у розмірі 395 000 грн., преміальний чек номіналом 45 000 грн., додатковий приз 90 000 грн., а також автомобіль, квартиру, техніку для дому та інші подарунки.
Позивач зазначає, що між ТОВ «ПК Шанс» (замовник) та ТОВ «Практик Сервіс Центр» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 02 від 13.11.2023, за яким саме відповідач приймає на себе зобов`язання з організації та проведення маркетингових акцій і у взаємовідносинах перед третіми особами виступає організатором проведення визначених ним маркетингових акцій.
Позивач, виконуючи умови акції, здійснив замовлення та оплату товарів, зокрема: 09.01.2024 року сплатив 368,00 грн. за мазь для суглобів (код 8348), 12.01.2024 року сплатив 538,00 грн. за туалетну воду (код 10507), 23.01.2025 року сплатив 548,00 грн. за набір «Кращій вибір» (код 10876). Позивач неодноразово направляв відповідачу та ТОВ «ПК Шанс» вимоги щодо виплати грошового призу, однак до теперішнього часу ні відповіді, ні винагороди не отримав.
Посилаючись на статті 1144, 1148, 1150, 1151, 1154, 1156 Цивільного кодексу України та Закон України «Про захист прав споживачів», позивач просив стягнути з ТОВ «Практик Сервіс Центр» грошові кошти у сумі 395 000 грн. як головному переможцю акції, 90 000 грн. згідно з умовами «Постанови переможця», 45 000 грн. преміальним чеком, а також зобов`язати відповідача надати автомобіль, квартиру, технику для дому, подарунки за переліком та два ексклюзивних подарунки: кольє з білого золота та сучасний ноутбук.
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 10 год 19 січня 2026 року.
Підготовче судове засідання відкладене у зв`язку неявкою відповідача на 10 год 30 хв 09 лютого 2026 року.
Ухвалою від 09.02.2026 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 10 год 11 березня 2026 року.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується відміткою поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні 25 березня 2026 року звершено розгляд справи, суд оголосив про перехід до стадії судового рішення, проголошення якого відклав до 03 квітня 2026 року.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частин першої-третьої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
Статтею 1144 ЦК України визначено, що особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо). Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у медіа або іншим чином невизначеному колу осіб. У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди.
Згідно зі статтею 1145 ЦК України у разі публічної обіцянки винагороди завдання, яке належить виконати, може стосуватися разової дії або необмеженої кількості дій одного виду, які можуть вчинятися різними особами.
Відповідно до статті 1148 ЦК України у разі виконання завдання і передання його результату особа, яка публічно обіцяла винагороду (нагороду), зобов`язана виплатити її.
Відповідно до статті 1150 ЦК України конкурс (змагання) має право оголосити фізична або юридична особа (засновник конкурсу). Конкурс оголошується публічно через медіа.
Положеннями статті 1151 ЦК України встановлено, що засновник конкурсу повідомляє про його умови одночасно з оголошенням про конкурс або персонально кожному, хто виявив бажання брати участь у ньому. Предметом конкурсу може бути результат інтелектуальної, творчої діяльності, вчинення певної дії, виконання роботи тощо. За результатами конкурсу видається нагорода (премія). Предмет конкурсу, нагорода (премія), яка має бути виплачена переможцеві, є істотними умовами оголошення конкурсу.
Акція (маркетинг) - це захід або комплекс заходів, здійснюваних для збільшення обсягів продажу, залучення нових покупців або підвищення зацікавленості постійних клієнтів, зміцнення позицій на ринку чи завоювання нових ринків. Основною метою акції є отримання прибутку. Акція має стимулювати покупця до придбання товару чи групи товарів за рахунок привабливої пропозиції. Основним засобом впливу на споживача через акцію є реклама.
Конкурс - змагання, яке дає змогу виявити найгідніших із його учасників або найкраще з того, що надіслане на огляд.
Таким чином, маркетингова акція та конкурс за своєю суттю є різними правовими категоріями.
Відповідно до умов проведення маркетингової акції (а.с. 30 на звороті) ТОВ «Практик Сервіс Центр» (далі організатор) з метою просування товарів у грошових каталогах проводить маркетингову акцію. В умовах також зазначено, що дана акція не є лотереєю, грою, конкурсом або публічною обіцянкою винагороди без оголошення конкурсу або публічною обіцянкою винагороди без оголошення конкурсу в розумінні глави 78 Цивільного кодексу України та направлена на підвищення попиту клієнтів на товари компаній. 
Так, на листівці «Даруємо подарунки призовий фонд 355 000 гривень» (а.с. 14) зазначено внизу "Мається на увазі реєстрація участі в маркетинговій акції». «Дана маркетингова акція не є розігршем, лотереєю, грою (в тому числі азартним або іншим заходом, що ґрунтується на ризику), конкурсом або публічною обіцянкою винагороди без оголошення конкурсу в розумінні глави 78 Цивільного кодексу України. 
Позивачем долучено до позовної заяви, різноманітні листи (документи), на яких містяться вказівки «Не є офіційним/фінансовим документом, не має юридичної сили, носить рекламний характер», «Мається на увазі отримання листа рекламно-інформаційного характеру» тощо. 
Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач був учасником маркетингової акції, організованої з метою просування товарів у поштових каталогах. Зазначена акція не є лотереєю, грою, конкурсом або публічною обіцянкою винагороди без оголошення конкурсу у розумінні глави 78 Цивільного кодексу України, а спрямована на підвищення попиту клієнтів на товари компаній. 
Таким чином, позивачем рекламні, інформаційно-рекламні матеріали із зазначенням у них його як «переможця», «головного переможця» носять лише інформаційний характер та відповідно не можуть вважатися документами, що породжують цивільні права та обов`язки.
У рекламних матеріалах вказано, що терміни «головний переможець», «єдиний переможець» є одним із засобів проведення маркетингового дослідження і не є критерієм вибору між іншими клієнтами для вручення призів.
Стосовно посилання позивача на норми статей 1144, 1148, 1150-1156 ЦК України щодо публічної обіцянки винагороди та конкурсу, суд зазначає таке.
Відповідно до положень статті 1151 ЦК України однією з умов проведення конкурсу є те, що засновник конкурсу повинен повідомити про його умови одночасно з оголошенням про конкурс або персонально кожному, хто виявив бажання брати участь у ньому. Саме оголошення про конкурс повинно містити інформацію про предмет конкурсу, суть завдання, тобто засновник конкурсу повинен описати завдання з визначенням вимог до роботи, результату, певної дії, які він бажає отримати; розмір винагороди (премії), яка може визначатися як у визначеній грошовій сумі, так і в іншій матеріальній цінності; строк подання творів на конкурс чи виконання певної дії.
Водночас, отримання позивачем рекламних, інформаційно-рекламних матеріалів із зазначенням у них його як «переможця», «головного переможця» за умовами акції свідчить лише про те, що йому надано можливість продовжувати брати участь у маркетинговій акції, а не про автоматичну виплату йому головного призу. Отримані ним документи носять лише інформаційний характер, а надрукована типографським методом рекламно-поліграфічна продукція не є фінансовим документом щодо отримання грошових коштів.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази проведення відповідачем конкурсу (змагання) у розумінні статей 1150-1156 ЦК України. Обіцянка винагороди, яка міститься в рекламних матеріалах, не є публічною обіцянкою винагороди у розумінні статті 1144 ЦК України, оскільки не відповідає встановленим законом вимогам до форми та змісту такої обіцянки. Зазначені матеріали не є фінансовими документами, а носять виключно інформаційний та рекламний характер.
Крім того, суд зазначає, що позивач, беручи участь у маркетинговій акції, придбавав товари за бланками-замовленнями, що є стандартним механізмом маркетингового просування продукції, а не елементом проведення конкурсу.
Стосовно посилань позивача на приписи Закону України «Про захист прав споживачів», суд зазначає, що вказаний закон регулює правовідносини між споживачами товарів (робіт, послуг) та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, але не встановлює обов`язку організатора маркетингової акції виплачувати грошові кошти за результатами такої акції, якщо рекламні матеріали не набувають характеру публічної обіцянки винагороди або умов конкурсу.
Аналіз викладеного дає суду підставу зробити висновок, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,

у х в а л и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Практик Сервіс Центр» про зобов`язання виконати умови акції - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості сторін:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Практик Сервіс Центр», код ЄДРПОУ 45278657, місцезнаходження: 04123, м. Київ, вул. Ушинського, буд. 40, офіс 302.

Повний текст рішення складено 9 квітня 2026 року.

Суддя О. Л. Фіцай