Справа № 717/345/26
Номер провадження2/717/281/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2026         селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого – судді    Телешмана О.В.,
з участю секретаря судових засідань Глібіщук М.Л.,
позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася,
представниця позивачки ОСОБА_2 в судове засідання з`явилася,
відповідач ОСОБА_3 в судове засідання з`явився.
Представниця позивачки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 16 січня 2021 року, яке набрало законної сили 16.02.2021 року по цивільній справі №717/1426/20 про стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_3 , на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1200 гривень щомісячно на кожного сина до досягнення дітьми повноліття на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, суд - 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, та пояснила, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України стягувач аліментів має право ініціювати зміну способу стягнення аліментів в тому числі, якщо це призводить зо збільшення їх розміру. Встановлений рішенням суду розмір аліментів не забезпечує базові потреби дітей, оскільки на даний час змінилося матеріальне становище позивачки, яка з травня 2025 року втратила роботу, також значно зросли ціни на всі види товарів та послуг, то цілком очевидно, що розмір аліментів в сумі 1200 гривень на дитину є недостатнім. Відповідач здатний сплачувати аліменти в більшому розмірі, так як він є працездатним, це є його батьківським обов`язком - нарівні з позивачкою забезпечувати належне матеріальне становище дітей. Не дивлячись на те, що позивач має підопічну сестру, це не звільняє його від обов`язку утримання на належному рівні своїх дітей, і саме цей обов`язок є пріоритетним. Крім того, відповідач має батька, який має ще двох працездатних дочок, які також зобов`язані утримувати батька.
Відповідач ОСОБА_6 позов визнав частково та вважає, що він не може сплачувати аліменти в значно більшому розмірі, оскільки він опікується недієздатною сестрою, через що не може працювати. Також він доглядає за непрацездатним батьком, який проживає з ним, хоча в нього є ще дві рідні дочки, але які проживають в місті Чернівці. На життя він заробляє веденням підсобного господарства, а також інколи має незначні заробітки в селі. Дітям він інколи купляв одяг, іграшки і передавав їм, тому що позивачка не допускає його до дітей.
Інші клопотання не заявлялися.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. 
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 16 січня 2021 року по цивільній справі №717/1426/20 та рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05.12.2018 року № 717/1426/20. 
Згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 16 січня 2021 року по цивільній справі №717/1426/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1200 гривень щомісячно на кожного сина, починаючи з 01 грудня 2020 року до досягнення ними повноліття, що підтверджується копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області № 717/1426/20 від 16 січня 2021 року. 
Відповідно до ст.7 Закону України “Про державний бюджет України на 2026 рік” прожитковий мінімум на дитину: від 6 років складає 3512 грн. 
Враховуючи викладене вище розмір аліментів, які сплачує відповідач є меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дітей. 
Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. 
Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.  За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.  Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Крім того, судом встановлено, що позивачка з травня 2025 року втратила роботу та немає доходів, що підтверджується листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 26.01.2026 року № 1284/6/24-13-12-01-05 з додатком форми №25 ДР про доходи позивачки. 
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
Отже, погіршення матеріального становища матері може бути підставою для її вимоги про зміну розміру аліментів в результаті якої збільшується їх розмір.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Суд вважає, що позивачка та її представниця довели належними та допустимими доказами, що з травня 2025 року у позивачки змінилося матеріальне становище, встановлений рішенням суду розмір аліментів по 1200 гривень на дитину на даний час є менший 50% прожиткового мінімуму на дітей позивачки та відповідача, а також відповідно до вимог СК України позивачка має право звертатися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.
Суд вважає, що матеріальний стан позивачки змінився, тобто погіршився, оскільки вона ніде не працює, що не заперечується сторонами.
Згідно частини другої ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Суд вважає, що матеріальне становище позивачки змінилося, тобто погіршилося у зв`язку із тим, що вона не працевлаштована з травня 2025 року, що підтверджується дослідженими судом доказами, а відповідач в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України не довів, що у позивачки не погіршилося її матеріальне становище, що позивачка мала витрати, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.
Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.
При цьому судом також встановлено, що відповідач ніде не працює, має на утриманні непрацездатного батька та здійснює опіку на недієздатною сестрою. 
В порушення ст. 81 ЦПК України позивачка та її представниця не надали суду доказів, які б спростували доводи відповідача, що він не працевлаштований та має достатній заробіток (дохід), і здатний нести значно більші витрати на утримання дітей.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Таким чином, суд вважає, що позивачка та її представниця надали суду докази погіршення матеріального становища позивачки, тому на даний час наявні підстави для часткового задоволення позову та збільшення розміру аліментів, які відповідач сплачує на користь позивачки на утримання своїх дітей. 
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а також те, що і позивач і відповідач зобов`язані спільно утримувати свою дитину, наявність на утримані у платника аліментів підопічної недієздатної особи та непрацездатного батька, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини. 
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зміни способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки всіх видів його заробітку (доход) щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує, що мінімальна ставка судового збору з позовних заяв майнового характеру становить 1331 гривня 20 копійок.
На підставі ст.51 Конституції України ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 150, 157, 179-184, 192 СК України, ст. ст. 2-13,76-81,133,141,258, 259, 263-265,273 ЦПК України, суд- 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №717/1426/20 від 16 січня 2021 року .
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 60 (шістдесят) копійок судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.  
Повне судове рішення складено 10.04.2026 року.

Суддя Телешман О.В.