Справа № 347/506/26
Провадження № 2/347/555/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі: 
головуючої –судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.01.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 703738997 на суму 600,00 грн. Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Перед укладенням договору відповідач самостійно через мережу Інтернет зайшов на офіційний сайт первісного кредитора, зареєстрував особистий кабінет, подав заявку на отримання кредиту, вказавши свої персональні дані, пройшов процедуру верифікації, ознайомився з умовами кредитування та правилами надання коштів, а також надав згоду на укладення договору шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Таким чином, укладення кредитного договору було ініційовано саме відповідачем, який здійснив усі необхідні дії для його підписання. Договір укладено відповідно до вимог законодавства про електронну комерцію та прирівнюється до письмової форми.
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти. Надалі розмір кредиту було збільшено до 12 000,00 грн. Водночас відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків.
Право вимоги за кредитним договором неодноразово відступалося на підставі договорів факторингу: спочатку до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», потім до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому — до позивача. Перехід права вимоги підтверджується відповідними реєстрами та актами приймання-передачі.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 37 682,81 грн, з яких: 6 477,40 грн — основний борг, 31 205,41 грн — відсотки, штрафні санкції відсутні.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 703738997 від 11.01.2021 у розмірі 37 682,81 грн, а також судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у вимогах позовної заяви подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам процесуального закону та дає суду підстави здійснювати розгляд без участі позивача.
Відповідач ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Незважаючи на це, Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, письмових клопотань та відзиву на позовну заяву не подав.
За таких обставин суд, керуючись положеннями статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому наявні правові підстави для ухвалення заочного рішення на основі наявних у матеріалах справи доказів.
Відповідно до вимог статті 281 Цивільного процесуального кодексу України, 22 квітня 2026 року Косівським районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши письмові докази, надані позивачем, перевіривши їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а також оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими частково та підлягають задоволенню в межах встановлених судом обставин і правової оцінки доказів.
Із матеріалів справи вбачається, що 11.01.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 703738997 на суму 600,00 грн, що підтверджується копією кредитного договору (а.с. 16–18).
Як убачається з наданих доказів, умовами кредитного договору, а також Правилами надання грошових коштів у позику, які є його невід`ємною частиною, передбачено можливість зміни (збільшення) розміру кредиту (кредитного ліміту) за ініціативою позичальника шляхом вчинення відповідних дій в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, у тому числі шляхом подання додаткових заявок та підтвердження таких дій одноразовими ідентифікаторами.
З матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості (Додатки №№ 21, 22) та виписки з особового рахунку (Додаток № 23), вбачається, що у подальшому відповідач неодноразово скористався правом на збільшення суми кредиту, внаслідок чого загальний розмір отриманих кредитних коштів було збільшено до 12 000,00 грн.
Як вбачається із Заявки на отримання кредиту (Додаток № 5), Правил надання грошових коштів у позику (Додаток № 4), а також довідки щодо дій позичальника та алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (Додатки №№ 6, 7), відповідач самостійно через мережу Інтернет здійснив реєстрацію на сайті кредитора, створив особистий кабінет, подав заявку із зазначенням персональних даних, пройшов процедуру верифікації, ознайомився з умовами кредитування та надав згоду на укладення договору.
Факт підписання кредитного договору в електронній формі підтверджується використанням одноразового ідентифікатора MNV9W4R2, що узгоджується з алгоритмом дій первісного кредитора (Додаток № 8) та відповідає вимогам законодавства про електронну комерцію.
Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням (Додаток № 9), а також довідкою та письмовими поясненнями первісного кредитора (Додаток № 30). При цьому, як вбачається з розрахунків заборгованості (Додатки №№ 21, 22) та виписки з особового рахунку (Додаток № 23), у подальшому розмір кредиту було збільшено до 12 000,00 грн, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав.
Факт переходу права вимоги за кредитним договором підтверджується: договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (Додаток № 11) та витягом з реєстру прав вимоги № 156 від 19.10.2021 (Додаток № 12); договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 (Додаток № 14) та витягом з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 (Додаток № 15); договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 (Додаток № 17), витягом з реєстру боржників (Додаток № 18) та актом приймання-передачі (Додаток № 19). Фінансування за вказаними договорами підтверджується відповідними платіжними інструкціями (Додатки №№ 13, 16, 20).
Згідно з розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку (Додаток № 23), станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 37 682,81 грн, з яких: 6 477,40 грн — заборгованість за тілом кредиту, 31 205,41 грн — заборгованість за відсотками, штрафні санкції відсутні.
З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 703738997 від 11.01.2021 у розмірі 37 682,81 грн, а також понесені судові витрати.
Отже, у своїй сукупності надані позивачем докази, підтверджують факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів, безперервний перехід права вимоги до позивача та наявність заборгованості, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформленою в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 зазначеного Закону передбачено, що умови електронного договору можуть міститися в інших електронних документах шляхом відсилання до них за умови забезпечення вільного доступу до таких документів, а сам спосіб укладення договору не є підставою для визнання його недійсним.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин може бути підписаний, зокрема, за допомогою одноразового ідентифікатора.
Як убачається з матеріалів справи, кредитний договір № 703738997 від 11.01.2021, укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , був підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, що підтверджується копією кредитного договору, довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, а також іншими матеріалами справи.
Відповідно до статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій (у тому числі електронній) формі та вважається таким, що відповідає письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в електронному документі та підтверджений електронним підписом. Отже, факт укладення кредитного договору № 703738997 від 11.01.2021 є належним чином підтвердженим матеріалами справи.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язаний надати кредит, а позичальник — повернути його та сплатити проценти. Як вбачається з наданих доказів, після укладення кредитного договору первісний кредитор перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 600,00 грн на банківську картку, реквізити якої були зазначені відповідачем у заявці, що підтверджується платіжним дорученням та довідкою первісного кредитора.
Надалі право грошової вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на підставі договорів факторингу. Так, відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 право вимоги було відступлено від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 156 від 19.10.2021, актом звірки взаємних розрахунків та протоколом узгодження.
У подальшому, на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 право вимоги перейшло від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 та платіжною інструкцією.
Надалі між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача. Зазначене підтверджується витягом з Реєстру боржників, актом приймання-передачі та платіжною інструкцією.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Укладення кредитного договору свідчить про погодження сторонами всіх істотних умов, зокрема розміру кредиту, порядку та строків його повернення, а також сплати відсотків.
Із розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку вбачається, що станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором № 703738997 від 11.01.2021 становить 37 682,81 грн, з яких: 6 477,40 грн — заборгованість за тілом кредиту; 31 205,41 грн — заборгованість за відсотками; штрафні санкції відсутні.
Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.
Отже, надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт укладення кредитного договору ОСОБА_1 , отримання ним кредитних коштів, належний та безперервний перехід права вимоги до позивача та наявність у відповідача невиконаного грошового зобов`язання у зазначеному розмірі.
Разом з тим представником позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додатковою угодою № 25770919557 від 01.09.2025 до зазначеного договору, актом приймання-передачі наданих послуг, складеним на виконання вказаного договору, а також розрахунком вартості виконаних робіт і іншими доданими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 3 ст. 133 та ч. 1 ст. 137 ЦПК України такі витрати підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, поведінкою сторін під час розгляду справи, а також значенням справи для сторони.
Оцінюючи заявлений до стягнення розмір витрат, суд враховує, що дана справа є малозначною у розумінні положень цивільного процесуального законодавства, розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не потребувала дослідження значного обсягу доказів чи проведення судових засідань, а правовідносини, що виникли між сторонами, є типовими для цієї категорії спорів.
Крім того, характер наданих адвокатом послуг, який підтверджується матеріалами справи (підготовка позовної заяви, формування пакету додатків, підготовка стандартних процесуальних документів, у тому числі адвокатського запиту та клопотань), не свідчить про підвищену складність справи чи значні витрати часу, що об`єктивно обґрунтовували б заявлений розмір витрат у сумі 7 000 грн.
Суд також бере до уваги принципи розумності, співмірності та справедливості, необхідність недопущення покладення на відповідача надмірного фінансового тягаря, а також усталену судову практику щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу у подібних справах.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та не відповідає критеріям співмірності, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.
Враховуючи викладене, суд визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 2 000 грн, що є обґрунтованим, співмірним характеру та складності справи, а також обсягу фактично наданих правничих послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 526, 530, 599, 611, 625, 1048–1050, 1054 ЦК України, а також статтями 263–265, 268, 280–282 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄЙС», код ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за кредитним договором № 703738997 від 11.01.2021 у розмірі 37 682,81 грн (тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят дві гривні 81 копійка), а також 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) у відшкодування сплаченого судового збору та 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк