ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 березня 2026 року 
м.Суми
Справа №592/11609/25 
Провадження № 22-ц/816/1694/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого – Сидоренко А.П. (суддя-доповідач),
суддів – Собини О.І,, Щербаченко М.В.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» Тимошенка Олександра Олександровича на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2026 року в цивільній справі № 592/11609/25 за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Мартинюк Марії Русланівни до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
у с т а н о в и в :

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою, у якій просив визнати виконавчий напис № 15191, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 42920 грн 00 коп. таким, що не підлягає виконанню, стягнути безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 4537,08 грн. та понесені судові витрати.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 грудня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнаний виконавчий напис № 15191, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 42920 грн 00 коп. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 4537 грн 08 коп. та понесені судові витрати в розмірі 1816 грн 80 коп.
12 січня 2026 року представник позивача – адвокат Мартинюк М.Р. звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про ухвалення у справі № 592/11609/25 додаткового рішення та просила стягнути з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн.
Ковпаківський районний суд м. Суми додатковим рішенням від 16 січня 2026 року частково задовольнив вимоги представника позивача та стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп. 
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, неправильне дослідження доказів та їх оцінки, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
У доводах апеляційної скарги вказує на те, що адвокат Мартинюк М.Р. надає до переліку додатків до позовної заяви Договір про надання правової допомоги від 24 червня 2025 року, проте відповідно до ЦПК України, а саме статей 15, 137, 141 чітко визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.
Апелянт зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) від 02 червня 2016 року у ч. 4 ст. 29 слово «правовою» замінено словом «правничою», у статті 59 у частині першій слово «правову» замінено словами «професійну правничу» (та інші відповідні зміни).
Договору про надання правничої допомоги як належного доказу понесення витрат представником позивача не надано. Натомість поданий договір про надання правової допомоги від 24 червня 2025 року не підтверджує витрат на професійну правничу допомогу у розумінні вимог статей 137, 141 ЦПК України.
Крім того, вказує на те, що наданий позивачем опис цінного поштового відправлення не може вважатися належним доказом направлення відповідачу договору про надання правової допомоги, оскільки в описі вкладення зазначено інший документ — «Договір про надання правничої допомоги», що не відповідає назві поданого до суду договору. Така розбіжність у найменуванні не дає можливості достовірно встановити, що саме той договір, який долучений до матеріалів справи, був направлений відповідачу.
Відтак опис вкладення за таких умов не підтверджує належним чином факт відправки саме цього договору та не може визнаватися належним і допустимим доказом його направлення відповідачу.
Позивачем в установленому законом порядку відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн., що підтверджується: квитанцією про оплату адвокатських послуг, копією договору про надання адвокатських послуг №12/1 від 24 червня 2025, актом виконаних робіт.
З урахуванням складності справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого на їх виконання, а також ціни позову та значення справи для сторони, зокрема впливу її вирішення на репутацію сторони або наявності публічного інтересу до справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, у розмірі 6000 грн 00 коп.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Зокрема, за змістом частин 1 - 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як передбачено частинами 1 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову - на відповідача; уразі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1ст. 30 вказаного Закону як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу та розмір цих витрат.
Так, відповідно до п.3.1 Договору № 12/1 про надання правової допомоги від 24 червня 2025 року, укладеного між адвокатом Мартинюк М.Р. (адвокат) та ОСОБА_1 (клієнт), клієнт зобов`язався сплатити адвокату вартість юридичних послуг (гонорар), що надається у порядку та строки, визначені Договором (а.с. 49-50).
В акті виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №12/1 від 24 червня 2025 року, складеного 05 січня 2026 року, адвокатом Мартинюк М.Р. надано такі юридичні послуги: первісна консультація, вартість 1000 грн 00 коп.; аналіз судової практики 1500 грн 00 коп.; формування правової позиції у справі 1500 грн 00 коп.; підготовка позовної заяви про захист прав споживачів 4000 грн 00 коп., підготовка заяви про розгляд справи за відсутності позивача – 1500 грн, підготовка заяви про забезпечення позову – 2500 грн (а.с. 51).
Сплата ОСОБА_1 адвокату Мартинюк М.Р. гонорару підтверджується платіжними інструкція від 25 червня 2025 року на суму 3000 грн 00 коп., від 25 липня 2024 року на суму 3000 грн 00 коп., від 25 серпня 2025 року на суму 3000 грн 00 коп., від 25 вересня 2025 року на суму 3000 грн 00 коп (а.с. 45, 46,47, 48).
Оцінивши надані докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат, врахувавши задоволення позовних вимог, складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, а також критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування позивачеві понесених витрат на правничу допомогу адвоката Мартинюк М.Р. у розмірі 6000 грн.
Апеляційний суд не погоджується з аргументами скаржника про те, що договір, укладений позивачем з адвокатом, має назву «про надання правової допомоги», а за приписами законодавства має називатися «про надання правничої допомоги», що, на думку скаржника, є перешкодою для відшкодування таких судових витрат, адже неточне формулювання назви угоди сторони з представником за наявності доказів надання за такою угодою саме правничої допомоги, яка безпосередньо пов`язана із судовим розглядом цієї справи, як то підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів по справі, не може бути перешкодою для правової оцінки витрат сторони за такою угодою, як таких, що відносяться до категорії судових.
Протилежні висновки суду свідчитимуть про невиправданий та надмірний формалізм у застосуванні правових норм, що не відповідатиме принципу верховенства права у цивільному судочинстві, закріпленому у ст. 10 ЦПК України.
Крім того, зазначення в описі вкладення «договору про надання правничої допомоги» замість «правової допомоги» не свідчить про направлення іншого документа, оскільки така різниця має лише редакційний характер. Водночас у описі міститься номер договору № 12/1, що дає можливість ідентифікувати його як саме той договір, який подано до суду. Отже, наданий опис вкладення є належним доказом направлення відповідачу відповідного договору.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на порушення норм процесуального права або неправильне застосування судом норм матеріального права не вказують. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» Тимошенка Олександра Олександровича залишити без задоволення, а додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2026 року в цивільній справі № 592/11609/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.П.Сидоренко

Судді О.І.Собина

М.В.Щербаченко