П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/16967/25	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,
повний текст судового рішення
складено 05.09.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Димерлія О.О.,
суддів – Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 у справі №420/16967/25 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу
У С Т А Н О В И В:
29.05.2029 Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості по податку з орендної плати у загальному розмірі 339 074 грн. 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог податковий орган вказує про наявність у ОСОБА_1 узгодженої сими податкової заборгованості у загальному розмірі 339 074 грн. 40 коп.
У свою чергу, ОСОБА_1 до окружного адміністративного суду скеровано відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що податкові повідомлення-рішення, з урахуванням яких, на думку контролюючого органу, виник податковий борг скасовано рішенням суду у справі №420/2778/25, яке набрало законної сили.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 у справі №420/16967/23 у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області відмовлено.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №420/2778/25 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.02.2024 №0027820-2407-1552-UA51120010000025020, №0027819-2407-1552-UA51120010000025020, №0027817-2407-1552-UA51120010000025020.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції податковим органом подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу. 
Мотивуючи вимоги апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській зазначає, що ним вживаються заходи оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №420/2778/25.
В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, судом апеляційної інстанції установлено наступні обставини. 
Зокрема, колегією суддів з`ясовано, що 27.02.2024 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення №0027820-2407-1552-UA51120010000025020 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 72658грн. 80коп., №0027819-2407-1552-UA51120010000025020, щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 13189грн. 50коп., №0027817-2407-1552-UA51120010000025020 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 135226грн. 10коп.
20.06.2024 Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №0048635-1308-1532 про наявність у ОСОБА_1 податкового боргу в загальному розмірі 339074грн. 40коп.
Уважаючи, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг у загальній сумі 339074грн. 40коп. Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до окружного адміністративного суду з даним позовом.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За приписами п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, зокрема, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Отже, у разі наявності в платника податку податкового боргу у контролюючого органу виникає право на звернення до суду з позовом про його стягнення. 
За фактичними обставинами справи, податковий борг ОСОБА_1 , який Головне управління ДПС в Одеській області просить суд стягнути в межах даної справи виник на підставі податкових повідомлень-рішень №0027820-2407-1552-UA51120010000025020 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 72658грн. 80коп., №0027819-2407-1552-UA51120010000025020, щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 13189грн. 50коп., №0027817-2407-1552-UA51120010000025020 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 135226грн. 10коп.
Водночас, колегією суддів з`ясовано, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №420/2778/25 такі податкові повідомлення-рішення визнано протиправними та скасовано.
Під час розгляду вказаної справи судом першої інстанції установлено протиправність нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2021, 2022, 2023 роки в загальному розмірі 339074грн. 40коп.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 по справі №420/2778/25.
Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025 у справі №420/2778/25.
За таких підстав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №420/2778/25 набрало законної сили. 
Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІI передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно із приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Одночасно, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Тобто, учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.
Водночас, для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами визначеними процесуальним законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 №161/4497/16-а, від 24.12.2019 у справі №360/403/19, від 13.10.2020 у справі №809/1185/16, від 21.05.2020 у справі №819/1699/16, від 23.06.2022 у справі №813/2265/17 та від 12.12.2022 у справі №820/1767/18.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що встановлені у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №420/2778/25 преюдиційні обставини, податковим органом не спростовано.
Отже, обставини, встановлені судовим рішенням у справі №420/2778/25, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи, у якій беруть участь ті самі особи.
Установлені під час розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені судом апеляційної інстанції висновки у повному обсязі спростовують наведені Головним управлінням ДПС в Одеській області в апеляційній скарзі доводи.
З урахуванням установлених фактичних обставин справи колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені податковим органом в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення окружним адміністративним судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 у справі №420/16967/25 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.І. Шляхтицький