Справа № 585/5156/24 
Номер провадження 1-кп/585/137/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 , 
законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,
адвоката – ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024205500000357 від 01.11.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Славгород, Краснопільський район, Сумської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаки: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України (далі - КК України), 
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. 30.10.2024 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи біля кафе «1878», яке розташоване за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Коржівська, буд. 21 почала чинити сварку із своєю знайомою ОСОБА_8 .
В ході сварки, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на завдання удару ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння - посягання на здоров`я іншої людини, нанесла один удар долонею правої руки в ділянку лівої щоки потерпілої ОСОБА_8 , а згодом нанесла ще один удар долонею правої руки в ділянку лівої щоки потерпілої ОСОБА_8 .
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_8 отримала легкі тілесні ушкодження.

ІІ. Позиція сторони обвинувачення.
2.1. Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 30.10.2024 року пішла до свого знайомого ОСОБА_9 в гості. Там була ще якась знайома. Вони пили спиртне. Вона не пила. Потім поїхали до ОСОБА_10 і її чоловіка. Потім хтось комусь зателефонував вони домовились про зустріч у кафе «1878». Поїхали у це кафе це було десь о 17 годині. Вона декілька разів розливала пиво, бо не хотіла пити пиво. Потім вона вийшла із кафе і до неї пристали, якісь хлопці. Вона їм повідомила, що не знайомиться із хлопцями. Потім ці хлопці зайшли і почали казати, що вона їх обматюкала. Вона такого не робила. Потім вийшли на двір. Це було десь після 21 години. Почалась сварка. Віолетта нанесла їй удар по обличчю. Долонею. В ліву частину. Потім всі пішли до ОСОБА_11 базару. Її за собою покликав ОСОБА_12 . Компанія йшла попереду. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , і хлопці, які були біля кафе. Біля хитрого базару ОСОБА_13 її била ногами, коли вона лежала на землі. 
Додатково 18.11.2025 року в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_4 до подій не знала. 30.10.24 р. зустрілась із ОСОБА_4 в кафе «Бочка». Привів її туди друг. Чому почався конфлікт не знає. ОСОБА_14 купував пиво, а вона його розливала. ОСОБА_4 наносила удари руками і ногами. Вона падала на спину. Удари наносила по ногам, 2 рази долонею по лицю. Після цього пішли до хитрого базару. До лікарні звернулась 01.11.24 р. Піднявся тиск, була тошнота, викликали швидку і повезли в лікарню. Діагноз був ЗЧМТ і струс головного мозку. На обличчі були синяки, на виску теж був великий синяк. В що була обута ОСОБА_4 вона уваги не звертала. Думає, що це були кросівки. ОСОБА_4 припинила бити, бо її відтягнули хлопці. Швидка забрала з дому увечері на другий день. Тілесні ушкодження перешкоджали життю. Боліло око. Ходила в окулярах. Боліли синяки. ОСОБА_4 писала, що потрібно зустрітись поговорити.
2.2. Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , вважає, що вина обвинуваченої доведена. Вважає, що обвинувачена повинна понести покарання, передбачена законом. Просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі.
2.3. Представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , зазначила, що вина неповнолітньої ОСОБА_4 доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, показами свідків, показами обвинуваченої, а тому обвинувачена має понести покарання, що визначено законом. Вважає, що цивільний позов доведено в повному обсязі належними, достовірними та допустимим доказами, що додані до матеріалів позову. Вважала за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_16 на користь ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. в субсидіарному порядку. Крім того, просила стягнути з цивільних відповідачів судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги потерпілій, в розмірі 20 000 грн.
2.4. Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина обвинуваченої доведена в повному обсязі, тому просила визнати ОСОБА_4 винною та призначити їй покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.

ІІІ. Позиція сторони захисту.
3.1. Обвинувачена ОСОБА_17 , допитана у судовому засіданні, вину у скоєному визнала в повному обсязі. Суду пояснила, що 30.11.2024 року вони з хлопцем на ім`я ОСОБА_18 близько 15-16 години були в парку в м.Ромни. Зателефонували друзям ОСОБА_10 та ОСОБА_15 і запросили їх відпочити. Телефонували удвох, вони погодились. Зустрічались через 30 хв. біля «бар 1878» по вул.Коржівська в м.Ромни. Через 20 хв. прийшли ОСОБА_19 та ОСОБА_15 . ОСОБА_19 вона раніше не знала. ОСОБА_15 трохи знала. ОСОБА_10 казала, що їх не кликала. Вони підсіли самі. ОСОБА_19 почала розливати напої, які їй купив ОСОБА_14 . ОСОБА_19 була вже на підпитку. ОСОБА_19 наливала пиво. В неї випав стакан із пивом і розлився. Через хвилин 20 вони всі вийшли на вулицю поспілкуватись. Постояли хвилин 15. Зайшли. ОСОБА_14 знову взяв ОСОБА_19 бокал пива. І знову ОСОБА_19 розлила пиво. Вони її попередили бути обережнішою. ОСОБА_19 п`яніла. ОСОБА_19 вийшла на вулицю. Коли ОСОБА_19 зайшла, то з якимись хлопцями. Вона сварилася із цими хлопцями. ОСОБА_18 і ОСОБА_15 підійшли заспокоїти хлопців. Вони казали, що ОСОБА_19 їх «послала». Де був ОСОБА_14 в той час не знає. В залі його не було. Потім з`явився. В ОСОБА_14 був конфлікт з її хлопцем ОСОБА_18 . То ОСОБА_14 себе погано поводив. Вони з ОСОБА_10 попередили ОСОБА_19 щоб вона не провокувала бійку між хлопцями. Потім вона відвернулась і почула як щось гупнуло. Повернулась і побачила, що ОСОБА_19 впала. ОСОБА_10 сказала, що ОСОБА_19 хотіла її вхопити за волосся. Вона цього не бачила. Це зі слів ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_19 різко схопила її за плече, а вона її у відповідь вдарила по обличчю. Наносила 2 удари по обличчю в щоки руками. Від її удару потерпіла впала 1 раз. Перший удар нанесла, бо ОСОБА_19 підійшла і різко її розвернула за плече. Другий раз вона вдарила потерпілу біля «Хитрого базару» в м.Ромни, бо ОСОБА_19 до неї чіплялась. Всі садна в ОСОБА_19 не від її дій. ОСОБА_19 була п`яна, і багато разів падала. ОСОБА_19 не могла встати самостійно. Біля магазину «У Санича» вона вже нічого не говорила ОСОБА_19 . Не задумувалась над тим. Щоб викликати поліцію, хотіла піти лише додому. Між ляпасами по обличчю було 20-25 хв. Ляпаси наносила, бо потерпіла її хапала за руки. Ногами потерпілу не била. Її ніхто не бив ногами. На питання матері потерпілої відповіла, що синці у потерпілої від падіння. Чому був словесний конфлікт- через провокацію ОСОБА_19 бійки з іншими хлопцями. Коли розходилися, то в потерпілої була подряпина на обличчі. Потерпіла поїхала на мотоциклі з ОСОБА_14 , це зі слів ОСОБА_10 . Коли вони пішли з ОСОБА_18 , то ОСОБА_10 та ОСОБА_19 з ОСОБА_14 лишилися. Коли ОСОБА_19 прийшла в кафе, подряпин у неї не було. Подряпину на обличчі ОСОБА_19 побачила на хитрому базарі. Підтвердила, що телефонувала ОСОБА_19 на інший день, коли дізналася, що потерпіла заявила в поліцію. Була на емоціях, оскільки потерпіла сама провокувала сварки, сама прийшла до них у компанію і сама ходила за ними. Цивільний позов не визнає, вважає його завищеним. 
3.2. Адвокат ОСОБА_6 вважає, що вина обвинуваченої доведена доказами та визнанням нею вини. При призначенні покарання просив врахувати те, що кримінальний проступок обвинувачена вчинила в неповнолітньому віці. Крім того, просив врахувати поведінку потерпілої, яка провокувала сварку і не реагувала на зауваження, щодо її неетичної поведінки в барі. Зазначив, що сума цивільного позову завищена, вважає суму 100 000 грн. необґрунтованою. Просив при вирішенні цивільного позову врахувати, що в довідці про хворобу ОСОБА_20 зазначено, що вона почала хворіти і отримала травми раніше ніж сталася сама подія. У зв`язку з чим вважає цей доказ сумнівним. Крім того, вважає, що витрати на адвоката в сумі 20 000 грн. є завищеними. 

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази та їх оцінка.
4.1. Допитаний в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , суду повідомив, що 30.10.24 року був у барі «1878», м.Ромни. ОСОБА_22 прийшла з ним. Він намагався забрати її додому. Повідомив, що всі були дуже п`яні. Як били ОСОБА_19 , не бачив. Але знає, що били ОСОБА_19 двічі. Один раз біля бару, а другий раз на «Хитрому базарі». Знає це з того, що він підіймав ОСОБА_19 і вона говорила, що її вдарили. Хто саме бив її, ОСОБА_19 не казала. Не казала ОСОБА_19 , що її били ногами Він на мотоциклі відвозив ОСОБА_19 в той день до дому. Вона була дуже п`яна. Коли відвозив ОСОБА_22 додому, то вона скаржилась на болі на обличчі. Бачив ОСОБА_19 на другий день у СМЕ. Вона з ним ходила на каву. Пересувалася сама, ні на здоров`я не скаржилась. Бачив на її обличчі синяк.
4.2.Свідок ОСОБА_23 суду повідомив, що із обвинуваченою перебуває у сімейних стосунках. Був у кафе із ОСОБА_13 і покликали туди своїх кумів ОСОБА_24 . Туди прийшли потерпіла і ОСОБА_25 . Сиділи за столом і вживали спиртні. Всі вживали спиртні. Потерпіла розлила раз бокал пива, їй принесли ще один. Вона і його розлила. Потім він із кумом ОСОБА_24 вийшов на вулицю. Розмовляли. Через деякий час вийшли всі. Почалась сварка між ОСОБА_13 і потерпілою. Потерпіла чіплялась до ОСОБА_26 вдарила потерпілу долонею по обличчю. Потім вони пішли до хитрого базару. На хитрому базарі потерпіла знову почала чіплятись до ОСОБА_13 . Віолета знову вдарила ОСОБА_19 ляпасом. Потім пішли до магазину «Лотос». Потерпіла теж там була. Приїздила поліція. Напевно до ОСОБА_14 . Конфлікт з початку був між ним та ОСОБА_14 . ОСОБА_19 була на підпитку, коли прийшла в кафе. В кафе ще випила, те що він бачив, бокал пива. На «хитрий базар» потерпіла пішла сама за ними. Її ніхто не кликав. Потерпіла поводилась агресивно, чіплялася до дівчат. На зауваження не реагувала. Про те, що обвинувачена і потерпіла неповнолітні, йому відомо. Він намагався заспокоїти всіх. Щоб потерпіла падала, то цього не бачив. Віолета постійно перебувала в полі його зору. Щоб потерпіла падала, то цього не бачив. За потерпілою не слідкував. В поліції його допитували як свідка. Відповідаючи на питання: чому він на досудовому слідстві говорив, що біля кафе коли ОСОБА_13 вдарила ОСОБА_19 , то ОСОБА_19 впала? Відповів, що можливо він тоді не правильно зрозумів питання слідчого чи щось не так його зрозуміли. 
4.3.Свідок ОСОБА_27 суду повідомила, що із обвинуваченою куми, потерпілу бачила в житті двічі. 30.10.2024 року вона вийшла заміж. Святкували удома з чоловіком, ОСОБА_19 та ОСОБА_14 . Потім вона з чоловіком поїхали у кафе для зустрічі із ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Туди без запрошення приїхала ОСОБА_19 та ОСОБА_14 . Сиділи, випивали. Потім ОСОБА_19 почала себе поводити погано. ОСОБА_19 почала багато пити, розливати пиво. Їй робили зауваження. Потім ОСОБА_19 виходила на вулицю. Там вона посварилася із іншою компанією. Почалась сварка. Коли бар зачинявся, то вийшли на вулицю. З`ясовували, чому була сварка. Біля кафе ОСОБА_19 сварилась і ОСОБА_13 дала їй ляпаса, долонею по щоці потерпілої. Потім приїхала поліція до кафе. З поліцією говорив її чоловік. Поліція бачила ОСОБА_19 . Вона повідомляла патрульній поліції, що ОСОБА_19 неповнолітня і в нетверезому стані. Поліцейський сказав «добре». Потім чоловік її забрав і вони пішли до «хитрого базару». Віолета та ОСОБА_18 пішли з ними. ОСОБА_19 та ОСОБА_14 теж пішли за ними. Їх ніхто не кликав. Вона намагалася штовхнути ОСОБА_19 . Але її чоловік забрав. Конфлікт був і між ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , і між ОСОБА_19 та іншою компанією. ОСОБА_28 в кафе було багато. ОСОБА_19 хотіла штовхнути Віолету, але вона штовхнула ОСОБА_19 . ОСОБА_19 впала у клумбу. Встала. Віолета її вдарила долонею по обличчю. Потім вони пішли до «хитрого базару» ОСОБА_19 пішла за ними, кричала їм, за що вони її побили. В кафе ОСОБА_19 пила пиво, випила бокалів чотири. В неї дома ОСОБА_19 пила горілку, скільки випила не знає. Бачила, як ОСОБА_19 пила чарку. Вона весь час у кафе сиділа поряд і бачила скільки ОСОБА_19 випила пива. Їй було відомо про те, що ОСОБА_13 і ОСОБА_19 неповнолітні. Вона ОСОБА_19 казала щоб вона вже їхала до дому. ОСОБА_19 в кафе себе поводила погано. Вона розливала пиво по столу. Відповідаючи на питання адвоката, зазначила, бачила як ОСОБА_13 двічі вдарила ОСОБА_19 долонею по обличчю. Тілесні ушкодження на ОСОБА_19 бачила у поліції, днів через три після інциденту, бачила синець над оком і зчесану ту ж щоку. Безпосередньо в день інциденту, тілесних ушкоджень на ОСОБА_19 не бачила. ОСОБА_19 прийшла в кафе у забрудненому одязі. Можливо від катання на мотоциклі. На «хитрому базарі» ніхто ОСОБА_19 ногами не бив. Їй не відомо чому ОСОБА_19 стверджує, що її били ногами. Біля магазину «Лотос» ОСОБА_19 з ОСОБА_14 ще пили слабоалкогольні напої. ОСОБА_19 знімала себе на відео і комусь відправляла відео. Біля магазину ОСОБА_19 казала їй, що вона їй віддячить. Через пару днів після візиту до поліції вони зустрічались із ОСОБА_19 , щоб врегулювати конфлікт. У ОСОБА_19 був синяк під оком, але не такий великий. Прийшли із ОСОБА_14 . Біля магазину «Санич» ОСОБА_19 говорила з поліцією, але про що їй не відомо. Вона не чула про що. Біля кафе ОСОБА_19 із поліцією не говорила, до них не підходила. Віолета зустрічалась із ОСОБА_19 , з метою вибачитись і помиритись.
4.3. Витягом з ЄРДР № 12024205500000357 від 01.11.2024 року та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2024 року, стверджується, що до Роменського РВП в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_3 про те, що 30.10.2024 року близько 21 години, перебуваючи по АДРЕСА_4 , знайома на ім`я ОСОБА_13 , завдала їй тілесні ушкодження. ( т.1 а.с.225,230)
4.4. Зі змісту Акту судово-медичного обстеження №503 від 12.11.24 року вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено: у всіх трьох третинах лобної ділянки справа, з переходом на праву виличну ділянку, визначається 2 садна неправильно смугастої форми, розмірами 6,5х0.4 см та 5,5х0,3 см, що розміщені практично по вертикальній осі, мають суху поверхню червоного кольору та місцями кірку червоного кольору на рівні оточуючих тканин. Аналогічного характеру садно визначається у нижній третині лобної ділянки зліва, з переходом до лівої виличної ділянки, розмірами 7х2,5см. У лівій очноямковій ділянці, з переходом на обидві повіки та до виличної і щічної ділянки, визначається синець неправильно овальної форми, фіолетово синюшного кольору, розмірами 8х6 см. В ділянці передньої поверхні правої колінної ділянки визначається синець неправильно овальної форми, блідо-фіолетового кольору, розмірами 3х2,5 см. Інші ділянки тіла для огляду не надавалися. (т.1 а.с.232)
4.5. З Висновку експерта №516 від 13.11.2024 року, вбачається, що при огляді лікарем судово-медичним експертом 01.11.2024 року у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені наступні тілесні ушкодження: у всіх трьох третинах лобної ділянки справа, з переходом на праву виличну ділянку, визначається 2 садна неправильно смугастої форми, розмірами 6,5х0.4 см та 5,5х0,3 см, що розміщені практично по вертикальній осі, мають суху поверхню червоного кольору та місцями кірку червоного кольору на рівні оточуючих тканин. Аналогічного характеру садно визначається у нижній третині лобної ділянки зліва, з переходом до лівої виличної ділянки, розмірами 7х2,5см. У лівій очноямковій ділянці, з переходом на обидві повіки та до виличної і щічної ділянки, визначається синець неправильно овальної форми, фіолетово синюшного кольору, розмірами 8х6 см. В ділянці передньої поверхні правої колінної ділянки визначається синець неправильно овальної форми, блідо-фіолетового кольору, розмірами 3х2,5 см. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупого предмета (предметів), синці за механізмом удару/тиснення, садна за механізмом тертя/ковзання. Час утворення даних тілесних ушкоджень може відповідати часові, вказаному в постанові(30.10.24), на що вказує колір синців, саден. Виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості оцінюються як легкі тілесні ушкодження (згідно пунктів 2.3.2б, 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженим Наказом №6 від 17.01.1995 року). (т.1 а.с.234-235)
4.6. Викладені вище докази об`єктивно підтверджуються даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_23 розповів та показав, як 30.10.24 року близько 21.00 години перебуваючи біля кафе «1878», його дівчина Віолетта, попрохала раніше незнайому дівчину на ім`я ОСОБА_19 (яка прийшла з ОСОБА_14 ) припинити провокувати конфліктні ситуації. Тоді ОСОБА_19 схопила ОСОБА_13 за руку, а ОСОБА_13 дала ляпаса правою рукою ОСОБА_19 в обличчя. (т.1 а.с.237-241)
4.7. Дані протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_23 узгоджуються із відомостями Висновку експерта №526 від 19.11.24 року, яким зафіксовано, що виявлені при огляді лікарем судово-медичним експертом 01.11.2024 року у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій очноямковій ділянці, з переходом на обидві повіки та до виличної і щічної ділянки могло утворитися при обставинах, продемонстрованих свідком ОСОБА_23 під час проведення слідчого експерименту 15.11.2024 року. Механізм утворення інших тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_8 , не був продемонстрований свідком під час проведення слідчого експерименту 15.11.2024 року. (т.1 а.с.244)
4.8. Викладені вище докази об`єктивно підтверджуються даними Протоколу проведення слідчого експерименту від 21.11.2024 року та даними Протоколу проведення слідчого експерименту від 05.11.2024 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що коли вона перебувала біла закладу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташоване за адресою: м.Ромни, вул. Коржівська,21 до неї підійшла ОСОБА_10 та штовхнула її двома руками в плечі. ОСОБА_8 вдалося втримати рівновагу та вона не впала. Тоді до ОСОБА_8 підійшла ОСОБА_13 , також штовхнула її двома руками в плечі, після чого ОСОБА_13 завдала один раз ляпаса правою рукою ОСОБА_8 в обличчя з лівого боку та потім знов штовхнула обома руками в плечі внаслідок чого ОСОБА_8 впала на спину. (т.1 а.с.245-249) Крім того, ОСОБА_8 продемонструвала як саме 30.10.24 року перебуваючи біля «Хитрого базару», розташованого по вул. Г.Ромещини в м.Ромни, дівчина на ім`я ОСОБА_10 , штовхнула двома руками ОСОБА_8 , внаслідок чого остання впала. Далі ОСОБА_8 продемонструвала як дівчина на ім`я ОСОБА_13 завдала удари: правою ногою в обличчя (ліве око), правою ногою область ребер з правого боку (мабуть правою ногою), в область сідниці (лівого боку, ( мабуть правою ногою) в область внутрішньої сторони стегна ( мабуть правою ногою ) в ліву ногу знизу, ( мабуть лівою ногою ) в праву ногу з низу, та (правою ногою) в область лівих нирок; ( т.2 а.с.10-19)
4.9. Дані протоколу слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_8 узгоджуються із відомостями, викладеними у висновку експерта №540 від 21.11.2024 року. Висновком зафіксовано, що виявлені при огляді лікарем судово-медичним експертом 01.11.2024 року у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесне ушкодження у вигляді синця в лівій очноямковій ділянці, з переходом на обидві повіки та до виличної і щічної ділянки, могло утворитися при обставинах, продемонстрованих потерпілою під час проведення слідчого експерименту 21.11.2024 року.(т.2 а.с.2)
4.10. Покази обвинуваченої ОСОБА_4 , перевірені в ході проведення слідчого експерименту та зафіксовані у Протоколі проведення слідчого експерименту від 26.11.2024 року. В ході слідчого експерименту ОСОБА_4 повідомила і продемонструвала, що 30.10.24 року близько 21:00 год. перебуваючи біля закладу «№1878» розташований за адресою м.Ромни, вул.Коржівська,21, у неї виник словесний конфлікт з знайомою на ім`я ОСОБА_19 , в ході якого ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_19 один удар долонею правої руки в ліву щоку ОСОБА_19 . А в подальшому, перебуваючи на «Хитрому базарі» завдала ОСОБА_19 ще один удар долонею лівої руки в праву щоку Аліни. (т.2 а.с.3-8) 
4.11. Дані протоколу слідчого експерименту із обвинуваченою ОСОБА_4 узгоджуються із відомостями, викладеними у висновку експерта №561 від 12.12.24 року з якого вбачається, що виявлені при огляді лікарем судово-медичним експертом 01.11.2024 року у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді синця лівої очноямкової ділянки, з переходом на обидві повіки та до виличної і щічної ділянок – могли утворитися за обставин, продемонстрованих підозрюваною ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту 26.11.2024 року. При цьому механізм утворення інших тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої, не був продемонстрований під час проведення слідчого експерименту. ( т.2 а.с.16)
Таким чином, викладені вище показання свідків та письмові докази з додатками повністю підтверджують зміст один одного в кожному елементі вчиненого ОСОБА_4 проступку, передбаченого ч.1ст.125 КК України, об`єктивно взаємоузгоджуються, не містять будь-яких суперечностей між собою, а отже підстав не довіряти цим доказам немає та суд кладе їх в основу вироку.
Доводи адвоката ОСОБА_6 , стосовно того, що із потерпілою ОСОБА_8 проведено двічі слідчий експеримент, у зв`язку з чим він вважає, що вважає що викладене потерпілою не відповідає обставинам справи і події 30.10.2024р., оскільки освідування проводили через кілька днів після інциденту, тому тілесні ушкодження потерпіла могла отримати будь де, суд вважає такими, що позбавлені підстав. Покази потерпілої ОСОБА_8 , які виходять за межі обсягу обвинувачення, не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1ст.125 КК України. 

V. Оцінка Суду.
5.1. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи покази обвинуваченої, потерпілої, свідків та надані письмові докази з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, в даній конкретній ситуації знаходить, що ОСОБА_4 винна у скоєнні кримінального правопорушення, що їй інкримінується.
5.2. Враховуючи викладене, Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 :
- за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій.

VІ. Призначення покарання.
6.1. До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці. Така обставина, як щире каяття, зазначена в обвинувальному акті, як обставина, що пом`якшує покарання, на думку суду не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки обвинувачена не вчинила жодних активних дій до примирення із потерпілою, а її вибачення в судовому засіданні звучало формально і непереконливо. 
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК, не встановлено.
6.2. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги: 
6.2.1. ступінь тяжкості вчиненого, який згідно із статтею 12 КК є кримінальним проступком; 
6.2.2. враховує наслідки та обставини вчиненого, а саме те, що потерпілій було завдано тілесні ушкодження у формі синців, за обставин, коли потерпіла не реагувала на зауваження присутніх у кафе осіб, щодо її неетичної поведінки. 
6.2.3. особу винної – її матеріальний та сімейний стан, а саме те, що вона на момент вчинення проступку була неповнолітньою; 
6.2.4. характеризуючи дані на її особу, стан здоров`я та умови її проживання та виховання, а саме те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. За місцем реєстрації ( т.2 а.с.24), за місцем навчання ( т.2 а.с.25) ОСОБА_4 характеризується позитивно;
6.2.5.При ухваленні вироку, суд враховує також досудову доповідь органу пробації відносно  ОСОБА_4 (т.1 а.с.92-94)із якої вбачається, що ризик вчинення  ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення - низький, із дослідженої інформації, що характеризує особу  ОСОБА_4 (за місцем її проживання, навчання, роботи, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результатів оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, свідчать про можливість виправлення  ОСОБА_4 (без ізоляції від суспільства із встановленням відповідно до вимог ст. 76 ч.3 КК України додаткових обов`язків, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та періодично з`являтися на реєстрацію до органів пробації.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, в межах мінімального строку, визначеного ч.1 ст.100 КК України. Суд вважає не обґрунтованими доводи прокурора про призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КК України, штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернено стягнення. Обвинувачена в судовому засіданні зазначила, що вона офіційно ніде не працює, та будь-яких доказів наявності у неї коштів чи майна, матеріали кримінального провадження не містять, що унеможливлює призначення їй покарання у виді штрафу.
Покарання у виді громадських робіт, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
7.1. Адвокат ОСОБА_7 17.02.2025 року подала суду цивільний позов до ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_16 , в якому просила стягнути на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень в субсидіарному порядку. Крім того просила стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_8 судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 20000 гривень. До позовної заяви додала копії: витягу з ЄРДР, обвинувального акту, акту судового медичного обстеження ОСОБА_8 , висновка експерта №516, висновку експерта №517, висновку експерта №526, висновку експерта №540, висновку експерта №561), протоколу проведення слідчого експерименту від 26.11.24 року, листа КНП «Роменська ЦРЛ» довідки про тимчасову непрацездатність ОСОБА_8 , роздруківки з переписки з телефону, диск. ( т.1 а.с.67-70)
7.2. 22 квітня 2025 року ОСОБА_4 подала суду відзив на позовну заяву ( т.1 а.с.109-110) в якому просила відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_16 про відкшодування моральної шкоди завданої кримінальним проступком. При цьому вважала, що завдання нею ОСОБА_8 моральної шкоди не підтверджено жодними доказами. Крім того ОСОБА_4 заперечувала проти стягнення витрат на оплату правової допомоги в сумі 20000 гривень в зв`язку з необгрунтованістю витрат, які є явно завищеними.
7.3. 29 квітня 2025 року адвокат ОСОБА_7 подала суду відповідь на відзив ( т.1 а.с.113-114) в якому вказувала на те, що відзив ОСОБА_4 не відповідає вказаним нормам процессуального права, не спростовує позицію та твердження ОСОБА_8 щодо завдання їй моральної шкоди, внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Навпаки ОСОБА_4 визнала факт нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що призвели до притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та заявлення до неї цивільного позову. Протиправність дій ОСОБА_4 підтверджено нею самою під час проведення з нею, а також іншими свідками слідчих експериментів, а також висновками судово-медичних експертиз, що були виконані з врахуванням обставин, які встановлювались під час проведення слідчих експериментів. ОСОБА_4 не представлені суду разом з відзивом належні та допустимі докази, що спростовують вказані висновки судово-медичних експертиз і слідчих експериментів. Твердження ОСОБА_4 про те, що вона неодноразово вибачалась та пропонувала помиритись не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, а докази, що надані ОСОБА_8 де ОСОБА_4 в примусовий спосіб намагається помиритись, як вона те називає, зокрема, шляхом погроз та залякувань, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не усвідомлює протиправності своїх дій та не розкаялась у вчиненному. Щодо витрат на правову допомогу, то в цивільному позові вказано на розмір витрат на правову допомогу, надання якої буде підтверджено в порядку, встановленому законом. 
7.3.Що стосується вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди та судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними.
На думку суду, рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілої внаслідок заподіяння їй шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для її особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.
З урахуванням фактичних обставин кримінального проступку та матеріалів провадження, вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілій моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченої.
Вирішуючи питання розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, тривалість та глибину заподіяних їй моральних страждань, оскільки в момент отримання тілесного ушкодження вона перенесла фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, оскільки її побиття відбулося в громадському місці, тривоги, страху за своє здоров`я, негативного переживання, тимчасовою відірваністю від активного соціального життя, емоційною напругою. 
Разом із тим, суд зауважує на тому, що заявлені потерпілою вимоги в частині морального відшкодування є завищеними. Потерпіла не надала суду достатніх даних стосовно того, з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи розмір завданої їй моральної шкоди. Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 здійснювався в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, за яким визнано винуватим, і в рамках якого було розглянуто заявлений цивільний позов. Інші протиправні дії, на які посилається потерпілий та які, на його думку, спричинили додаткові моральні страждання, не були предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. 
При цьому суд бере до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним.
Також, суд звертає увагу на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц та постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20, відповідно до яких при визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступінь вини особи, а також інші обставини, що мають істотне значення, з дотриманням вимог розумності та справедливості. При цьому розмір відшкодування не повинен перевищувати меж, необхідних для розумного задоволення потреб потерпілого, і не має призводити до його безпідставного збагачення.
Відтак, суд керуючись принципами розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що компенсацією моральної шкоди, яка б відповідала ступеню моральних страждань потерпілої, на думку суду, буде грошова сума у розмірі 20 000 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої у рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди та буде достатньою сатисфакцією в даному випадку, зважаючи також на матеріальне становище обвинуваченої.
Надана потерпілою Довідка №415 від 22.11.2024 року КНП ЦПМСД, на підтвердження обґрунтованості розміру цивільного позову, оцінюється судом критично. Оскільки в довідці зазначено, що ОСОБА_29 ,2007 року народження з діагнозом ЗЧМТ, ГРВІ звільнена від занять з 21.10 по 22.11.24 року звільнена від фізкультури до 30.12.24 року.( т.1 а.с.86 на зв.), що не в повній мірі відповідає обставинам справи (тілесні ушкодження заподіяні 30.10.2024 року), у зв`язку з чим не може бути належним доказом обґрунтованості суми відшкодування.
Щодо доводів представника потерпілої, адвоката ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в субсидіарному порядку з обвинуваченої та її законного представника, то суд зазначає наступне. 
Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У статті 1777 ч.1 ЦК України зазначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
Статтею 1180 ч.1 КК України передбачено , що шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.
Таким чином, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення ( 30.10.2024 року) обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла 17 років, а на момент ухвалення вироку 18 років, то вона несе відповідальність за завдану шкоду самостійно на загальних підставах. Крім того, ст.1179 ЦК України не передбачає стягнення з батьків винної особи суми завданої шкоди в субсидіарному порядку.
Щодо доводів представника потерпілого про стягнення витрат на правову допомогу. 
Розмір гонорару адвокату, який представник потерпілої просить стягнути з обвинуваченої та її законного представника, заявлений в сумі 20 000 грн. Обвинувачена та її адвокат заперечували, зазначивши, що розмір є завищеним. 
Суд вирішуючи дане питання зазначає, що такий розмір відповідає виконаним адвокатом роботам, її кваліфікації та складності кримінального провадження, кількості судових засідань. Разом з тим, стягненню з обвинуваченої підлягають витрати на адвоката лише ті, які фактично понесені потерпілою, про що зазначено в ч. 2 ст. 120 КПК України. До матеріалів цивільного позову не додано квитанції про оплату потерпілою правової допомоги на суму 20 000 грн., як і не додано угоди на надання правової допомоги, в якій би була зазначена заявлена сума. З огляду на відсутність доказів суми наданої правої допомоги адвоката, понесені витрати стягненню не підлягають.
7.4. Процесуальні витрати на оплату експертиз по справі відсутні.
7.5. Речові докази по справі відсутні.
7.6. Запобіжний захід в ході розгляду справи ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.
2. Цивільний позов адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_16 ,- задовольнити частково.
3. Стягнути із  ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасникам судового провадження, які присутні під час проголошення вироку вручити копію вироку суду в день його проголошення. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_30