Справа № 163/2183/25
Провадження № 3/163/16/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2026 року місто Любомль 
Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,
з участю секретаря Кузьміної А.В.,
захисника Кривошея А.М.,
розглянувши направлений відділом організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області протокол серії ЕПР1 № 459228 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , 
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1  о 23:45 годині 19 вересня 2025 року в селі Вишнів Ковельського району Волинської області по вулиці Незалежності, 2, керував автомобілем марки «Ford C-Max», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Справа надійшла на розгляд до Любомльського районного суду Волинської області 06 жовтня 2025 року.
Судові засідання неодноразово були відкладені у зв`язку з відповідними клопотаннями сторони захисту з різних причини.
17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, обґрунтоване тим, що він не відмовлявся від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а поліцейський на власний розсуд зафіксував таку відмову. Прилад «Драґер №6820», за допомогою якого здійснювався тест на стан алкогольного сп`яніння, останній раз проходив калібрування 29.10.2024 року, який потребує повірки та калібрування кожні 6 місяців, що вказує на недостовірні дані даного приладу та не може бути допустимим доказом. До матеріалів справи не долучено доказів того, що поліцейський ОСОБА_2 , який здійснював огляд на стан алкогольного сп`яніння, має спеціальні звання згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що дозволяють йому здійснювати такий огляд. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не було вручено ОСОБА_1 та не пропонувалося, крім того, сам акт не може бути допустимим доказом, оскільки не відповідає встановленій формі (відсутній у верхньому правому куті запис «Додаток 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 розділу ІІ)». Таким чином, долучені до матеріалів справи докази не можуть слугувати як належні, оскільки отримані з порушенням процесуальних норм та є недопустимими, а протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом.
18 лютого 2026 року на запит суду від 12.02.2026 через канцелярію суду ВОНС УПП у Волинській області подано завірені копії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії В №007604; сертифікату затвердження типу засобу вимірювальної техніки серії А №007292; свідоцтва про державну реєстрацію №14455/2014; свідоцтва про повірку від 29.10.2024 та від 04.11.2025.
24 лютого 2026 року на запит суду від 19.02.2026 за клопотанням захисника надійшла копія Інструкції з експлуатації «Drager Alkotest 6820», який використовувався при проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння 19.09.2025 ОСОБА_1 
04 березня 2026 року захисником ОСОБА_3 подано клопотання у якому він просив долучити до матеріалів справи копію Інструкції про експлуатацію «Drager Alkotest 6820», отриману з інтернет-джерел, згідно якої калібрування повинно проводитися кожні 6 місяців, а відтак сторона захисту вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився невідкаліброваним у законному порядку газоаналізатором, а тому його результати є недопустимими доказами.
У зв`язку з чим судом запитано в УПП у Волинській області для огляду в судовому засіданні оригінал Інструкції з експлуатації «Drager Alkotest 6820», на що 11 березня 2026 року повідомлено, що надати оригінал такої Інструкції не виявляється можливим та долучено належним чином завірений повний текст копії Інструкції.

У судове засідання 12 березня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, свої інтереси доручив представляти захиснику – адвокату Кривошею А.М., який підтримав подані заперечення та просив закрити провадження у справі. 

Не зважаючи на висловлені заперечення сторони захисту винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення повністю доводиться матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №459228; результатами алкотестування на приладі «DRAGER», за результатами якого виявлено 1,9 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду; рапортом поліцейської роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП; витягом з ІПНП посвідчення водія; довідкою з ІКС ІПНП; відеозаписами з місця події.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі – Інструкція), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання (п.2 Розділу ІІ Інструкції).
Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння огляд на місці зупинки проводився та Направлення складалося поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Канашуком Я.А., зі спеціальним званням «капрал поліції», який здійснював патрулювання в с. Вишнів під час несення служби, що стверджується рапортом у матеріалах справи. Таким чином, підстави для сумнівів щодо наявності у нього повноважень для проведення такого огляду у суду відсутні.
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 Розділу ІІ Інструкції).
Із долученої до матеріалів справи на запит суду копії свідоцтва № П 51 QМ 174110324 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alcotest 6820 № ARНJ-0304 встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а вищевказане свідоцтво чинне до 29 жовтня 2025 року.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.
Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Згідно підрозділу 7.1 Інструкції з експлуатації «Drager Alkotest 6820», наданої на запит суду ВОНС УПП у Волинській області, градуювання та сервісне обслуговування приладу повинно здійснюватися не менше одного разу на 12 місяців. Копія Інструкції належним чином завірена, тому сумніву у суду не викликає, підстави надавати перевагу як доказу копії Інструкції, поданої захисником, - відсутні.
Оскільки останнє калібрування даного приладу Alcotest 6820 № ARНJ-0304, було проведено 29 жовтня 2024 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням 19 вересня 2025 року, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння (п.10 Розділу ІІ Інструкції).
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів змістовно відповідає встановленій у додатку 2 Інструкції формі, підписаний поліцейським, а тому є належним доказом. Невручення примірника акту огляду ОСОБА_1 не спростовує його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що порушник відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду, алкотесту на приладі «Драґер» та від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З досліджених відеозаписів встановлено, що пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драґер №6820» ОСОБА_1 з результатами алкотесту був згідний та на пропозицію працівника поліції пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі згоди не висловив.

Отже, вищевказані досліджені в судовому засіданні докази відповідають положенням ст.251 КУпАП, критеріям належності і допустимості, повністю спростовують доводи сторони захисту та в своїй сукупності цілком відображають подію адміністративного правопорушення, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинення правопорушення, оскільки у них зафіксовані дані та події, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відтворити реальність подій, що дійсно мали місце.
Таким чином, істотних порушень норм чинного законодавства зі сторони поліцейських під час проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, які б давали підстави для визнання доказів недопустимими, неналежними чи недостовірними, по справі не встановлено.
За вчинення водіями передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення визначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення з порушника згідно із ст.401 КУпАП підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.
Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя –
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA588999980313050149000003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").
Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.
Суддя Любомльського районного суду 
Волинської області А.Л. Гайдук