Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/25693/25	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 р.	Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,  	

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Факторинг Партнерс» в системі “Електронний суд” звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №4189004 від 21.09.2021 в загальному розмірі 33556,70 грн, мотивуючи його тим, що 21.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4189004 в електронній формі, за яким відповідачу на умовах строковості, платності та поворотності надано кредит в розмірі 20000,00 грн, строком на 25 днів, з процентами за користування кредитом у розмірі 6250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №26-07/2024, за яким ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором №4189004 від 21.09.2021. Відповідач належно умови договору не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 22.07.2025 становить 33556,70 грн, з яких 11373,00 грн - заборгованість за основним боргом, 22183,70 грн - заборгованість за відсотками (на дату відступлення права вимоги).
Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі №127/25693/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, було визначено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.
Копія ухвали суду від 20.11.2025 направлена відповідачу ОСОБА_1 , але конверт повернуто до суду. Відповідачем відзиву не подано.
Суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 21.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №4189004 (індивідуальна частина).
Відповідно до п.п. 1.1.-1.7. п. 1 цього договору кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн та надається строком на 25 днів з 21.09.2021 (строк кредитування) до 16.10.2021 (п.1.2, 1.3, 1.4 договору).
Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом - 6250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
П. 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Згідно п. 4.2 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.
Відповідно до п. 6.1 договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , з яким укладено договір №4189004 від 21.09.2021, ідентифікований ТОВ “Мілоан”. Одноразовий ідентифікатор — L70401, дата відправки ідентифікатора позичальнику — 21.09.2021, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор — +380963504211.
Згідно із п. 7.1 договору цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору.
Додаток №1 до договору містить графік платежів за договором про споживчий кредит №4189004 від 21.09.2021, додаток №2 - паспорт споживчого кредиту, підписавши які позичальник підтвердив: отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних умов кредитування; отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором.
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4189004 від 21.09.2021, позичальник ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 20000,00 грн, відсотки нараховано згідно умов договору (а не згідно ст. 625 ЦК України).
26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №26-07/2024, за яким фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до п. 2.2, п. 2.3 цього договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми виявляться меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Факт оплати розміру фінансування за цим договором підтверджується платіжною інструкцією №448090005 від 26.07.2024. Сторонами договору факторингу підписано акт приймання-передачі реєстру боржників від 26.07.2024.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2025 та витягу з реєстру боржників ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №4189004 від 21.09.2021, загальна сума заборгованості 33556,70 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 11373,00 грн, заборгованість за відсотками – 22183,70 грн.
Договір факторингу не визнано недійсним (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договір є дійсним і враховується судом.
Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 11.07.2025, 21.09.2021 були перераховані кошти згідно договору 4189004 у сумі 20000,00 грн на картку: НОМЕР_1 .
З розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №4189004 від 21.09.2021 відносно позичальника ОСОБА_1 вбачається, що станом на 22.07.2025 заборгованість за кредитом становить 33556,70 грн, з яких 11373,00 грн - заборгованість за основним боргом, 22183,70 грн - заборгованість за відсотками (за умовами договору), 3% річних — 0, інфляційні - 0.
Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 33556,70 грн, з яких 11373,00 грн - заборгованість за основним боргом, 22183,70 грн - заборгованість за відсотками.
Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, кредиту.
Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ст. 629 ч. 1 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, тому права позивача підлягають захисту.
02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» і АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правничої допомоги №02-07/2024
Згідно п. 2.1.3 договіру про надання правничої допомоги №02-07/2024 АО «Лігал Ассістанс» представляє у встановленому законом порядку інтереси клієнта у господарських судах, судах загальної юрисдикції, а також інших органах, установах, підприємтсвах, організаціях тощо.
Копія прайс-листа АО “Лігал Ассістанс” затверджена рішенням загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023.
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №123 від 01.07.2025 загальна вартість наданої АО “Лігал Ассістанс” правової допомоги для ТОВ «Факторинг Партнерс» по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 13000,00 грн: надання усної консультації з вивченням документів (2 год.) - 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год.) - 9000,00 грн.
Аналогічний зміст має витяг з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025.
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ст. 137 ч. ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справ №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядається, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, позов подано до суду в системі “Електронний суд”, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача на правничу допомогу неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат потрібно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 1054, 629, 530, 527, 526 ЦК України,
ст.ст. 1, 8 Закону України “Про споживче кредитування”,
Законом України “Про електронну комерцію”,
Законом України “Про електронні документи та електронний документообіг”,
ст.ст. 13, 89, 133, 137, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №4189004 від 21.09.2021 в розмірі 33556 (тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) грн 70 к., з яких: 11373,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22183,70 грн - заборгованість за відсотками,
а також стягнути 2422,40 грн судового збору і 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ЄДРПОУ 42640371, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 6, офіс 521;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Повне рішення виготовлено 23.02.2026.

Суддя         О.О. Венгрин