Справа №333/9479/25
Провадження №2-о/333/40/26
РІШЕННЯ 
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 лютого 2026 року       м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
присяжних Погорєлова В.В.,
Штаудінгер А.В.,
за участю секретаря судового засідання Єрмоленко А.В.
захисника          Трифонова А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою
заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 
заінтересована особа 1: Військова частина НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 
заінтересована особа 2: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), код ЄДРПОУ: 04593296, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11
про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2025  ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Трифонова А.В., звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_2 , Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій з урахуванням уточненої заяви, просила суд оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження Україна Запорізька область Запорізький район село Шевченківське, який зник безвісти 18.10.2023 в районі н.п. Вербове Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойового завдання за призначенням в ході ведення бойових дій померлим. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є сестрою зниклого безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти 18.10.2023 в районі н.п. Вербове Пологівського району Запорізької області. Інші родичі будь – якого ступеня спорідненості в заявниці та її брата ОСОБА_2 , відсутні. ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 25.07.2023. ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді гранатометника 2 десантно – штурмового відділення 2 десантно – штурмового взводу 1 десантно – штурмової роти 1 десантно – штурмового батальйону. Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 05.11.2023 №3504 «Про зникнення безвісти солдата, призваного по мобілізації ОСОБА_2 за особливих обставин, під час участі у воєнних діях», ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 07 год. 40 хв., виконуючи бойове завдання за призначенням під час ураження за допомогою ручних гранат противником поблизу населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області, було виявлено зниклим безвісти водія взводу вогневої підтримки 1 десантно – штурмової роти НОМЕР_4 десантно – штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_2 , солдата призваного по мобілізації ОСОБА_2 . З урахуванням зазначеного, а також тієї обставини, що з моменту зникнення безвісті ОСОБА_2 пройшло більше ніж пів року, заявниця вважає, що її брат загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання.
Ухвалою суду від 06.10.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження.
В судовому засіданні представник заявниці, адвокат Трифонов А.В. заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. 
Представник заінтересованої особи-1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.
Представник заінтересованої особи-2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, звернувся до суду з поясненнями в яких просив розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника Комунарського ВДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до частин 1,2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої зазначено: батько – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 12.09.1980.
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що 14.08.1997 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_7 / ОСОБА_7 ». 
Відповідно до сповіщення сім`ї №113 від 26.10.2023 №5885, ОСОБА_1 повідомлено про те, що брат, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гранатометник 2 десантно – штурмового відділення 2 десантно – штурмового взводу 1 десантно – штурмової роти 1 десантно – штурмового батальйону в/ч НОМЕР_2 , зник безвісти 18.10.2023 в районі н.п. Вербове Пологівського району Запорізької області.
Згідно з витягом із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 від 18.10.2023, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 о 07 год. 40 хв. противник здійснив штурмові (наступальні) дії. Втрати особового складу: солдат ОСОБА_2 не повернувся з поля бою.
Відповідно до рапорту командира 1 десантно – штурмового батальйону військової частини НОМЕР_6 від 02.11.2023, близько 07 год. 40 хв. 18.10.2023, під час стрілецького бою з противником, в ході виконання бойового завдання, а саме: ведення штурмових (наступальних) дій поблизу населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області, в результаті бойових дій з противником не повернувся до розташування підрозділу водій протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 1 десантно – штурмової роти1 десантно – штурмового батальйону військової частини НОМЕР_6 солдатом призваним по мобілізації ОСОБА_2 не повернувся з поля бою до розташування підрозділу.
Згідно з витягом з ЄРДР №12023082320002468 від 31.10.2023, 18.10.2023 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності та суверенітету України в районі н.п. Вербове Пологівського району Запорізької області, зник безвісти військовослужбовець ЗСУ, в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або / та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або / та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності» (пункти 81 85).
«Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 , дають можливість зробити вірогідне припущення про смерть під час виконання бойового завдання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пунктуВербове Пологівського району Запорізької області.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 №376.
Як встановлено рапортом командира 1 десантно – штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_2 по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , виконання бойового завдання було в районі населеного пунктуВербове Пологівського району Запорізької області.
Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 №376 с. Вербове Пологівського району Запорізької області було територією активних бойових дій.
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою 01.10.2025, отже на час звернення заявниці до суду з цією заявою сплив шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме, від дня закінчення активних бойових дій на території населеного пунктуВербове Пологівського району Запорізької області.
Отже обставин на спростування доводів заяви щодо ймовірної загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пунктуВербове Пологівського району Запорізької області судом не встановлено.
Таким чином, суд доходить до висновку, що докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , дають можливість зробити вірогідне припущення про загибель останнього під час виконання бойового завдання поблизу населеного пунктуВербове Пологівського району Запорізької області.
Оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ст. 309 ЦПК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 305-308 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.
Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження Україна Запорізька область Запорізький район село Шевченківське, який зник безвісти 18.10.2023 в районі н.п. Вербове Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойового завдання за призначенням в ході ведення бойових дій померлим.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 16.02.2026.

Суддя   А.В.Круглікова

Присяжні      В.В.Погорєлов 

А.В. Штаудінгер