ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2026 року	справа № 380/16886/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув в місті Львові в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Першого відділу Маслієвича Андрія Олеговича (далі – ОСОБА_1 , відповідач-1), ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 , відповідач-2) в якому просить:
- зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відновити частину пам`ятки архітектури - квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу пластикового віконного та дверного заповнень, встановлення на їх місці дерев`яних;
- зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 узгодити з офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон та дверей, членування, профіль та колір.
На обгрунтування позовних вимог зазначив, що 06.03.2025 до Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради надійшла інформація ЛКП «Айсберг» (лист № 3102-12474) про те, що на балконі загального користування другого поверху будинку АДРЕСА_1 самовільно проведено заміну дубових дверей на металопластикові. Також, на дворовому фасаді будівлі АДРЕСА_1 влаштовано металопластикове вікно. Ця будівля є пам`яткою архітектури місцевого значення відповідно до наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 18.01.2021 року №14,охоронний № 5272-Лв. Згідно з даними Державного реєстру речових прав, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу; квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. Офіс охорони культурної спадщини видав приписи про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини № 0004-вих-55561 та № 0004-вих-55562, відповідно до яких зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в термін до 15 травня 2025 року демонтувати металопластикові двері та металопластикове вікно та на їх місці встановити дерев`яні в будинку-пам`ятці культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір узгодити з офісом охорони культурної спадщини. Проте, у визначені уповноваженим органом охорони культурної спадщини строки, виявлені порушення відповідачами не усунуто, що підтверджується актом візуального обстеження від 20.05.2025, складеного спеціалістом-юрисконсультом юридичного відділу управління охорони культурної спадщини -Левицькою Іриною Зіновіївною. У зв`язку із цим Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради звернувся з цим позовом до суду.
Відповідач, ОСОБА_1 , копію ухвали про відкриття провадження у цій справі отримав 05.09.2025, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про доставку електронного листа в його електронний кабінет у системі ЄСІТС «Електронний суд» (а.с .78), відзиву на позов не подав, позовних вимог не спростував. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. 
Відповідач, ОСОБА_2 , копію ухвали про відкриття провадження у цій справі отримав 10.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610278006720 (а.с .80), відзиву на позов не подав, позовних вимог не спростував. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. 

Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
На підставі рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради № 393 від 22.12.1988 та наказу Міністерства культури та інформаційної політики України № 14 від 18.01.2021 будинок № 24 на просп. Свободи у м. Львові належить до пам`яток архітектури місцевого значення (охоронний № 5272-Лв), внесених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
06.03.2025 до Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради надійшла інформація ЛКП «Айсберг» (лист № 3102-12474) про те, що на балконі загального користування другого поверху будинку АДРЕСА_1 самовільно проведено заміну дубових дверей на металопластикові. Також, на дворовому фасаді будівлі № 24 влаштовано металопластикове вікно. 
Згідно з даними Державного реєстру речових прав, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом (а.с. 19, 38); квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 419 від 09.05.2023 (а.с .73).
Листом Офісу охорони культурної спадщини від 10.03.2025 № 0004-вих-34582 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запропоновано з`явитися до Офісу – з метою складання протоколу у зв`язку із заміною дубових дверей на металопластикові та влаштуванням металопластикового вікна на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 .
15.04.2025 року Офіс охорони культурної спадщини виніс приписи № 0004-вих-55561 та №0004-вих-55562 про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов`язано в термін до 15 травня 2025 року демонтувати металопластикові двері та металопластикове вікно та на їх місці встановити дерев`яні в будинку-пам`ятці культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір узгодити з офісом охорони культурної спадщини (а.с.31, 47).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з`явилися на запрошення до Офісу охорони культурної спадщини та 16.04.2025 уповноваженою особою Офісу охорони культурної спадщини В. Карнидалом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 001127 (відносно ОСОБА_1 ) та протокол серії ЛВ № 001128 (відносно ОСОБА_2 ). Вказані протоколи складені про те, що ОСОБА_2 (власник кв. АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_1 (співвласник кв. АДРЕСА_2 ) самовільно провели заміну дверей на металопластикові на балконі загального користування другого поверху, а також влаштували металопластикове вікно на дворовому фасаді вказаного будинку без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, чим порушено ч. 1, 2 ст. 24, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини»; відповідальність передбачена абз. 5 ч. 1 ст. 92 КУпАП (а.с. 9, 32).
25.04.2025 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були винесені постанови про адміністративні правопорушення: 1. Постанова № 70 у справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2025, з якої вбачається, що: гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме, самовільно провів заміну дверей на металопластикові на балконі загального користування другого поверху, а також встановив металопластикове вікно на дворовому фасаді будинку-пам`ятки культурної спадщини ( охоронний №5272-Лв на АДРЕСА_1 ) без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, що є порушенням ч.1 ст. 22, ч.1,2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», відповідальність, за яке передбачено абз.5 ст. 92 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 2. Постанова № 71 у справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2025, з якої вбачається, що: гр. ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, а саме, самовільно провів заміну дверей на металопластикові на балконі загального користування другого поверху , а також встановив металопластикове вікно на дворовому фасаді будинку-пам`ятки культурної спадщини (охоронний №5272-Лв на просп. Свободи, 24) без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, що є порушенням ч.1 ст. 22, ч.1,2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», відповідальність, за яке передбачено абз.5 ст. 92 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с .25, 45). 
На виконання вимог постанов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснили оплату адміністративних штрафів, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 22, 42).
Відповідно до Акту візуального обстеження від 20.05.2025 року головним спеціалістом-юрисконсультом юридичного відділу управління охорони та використання об`єктів культурної спадщини Офісу охорони культурної спадщини проведено візуальне обстеження будинку АДРЕСА_2 , яким встановлено, що вимоги приписів № 0004-вих-55561 та № 0004-вих-55562 від 15.04.2025 щодо демонтажу металопластикових дверей та металопластикового вікна, встановлення на їх місці дерев`яних, не виконано (а.с. 6).
З метою захисту об`єкта культурної спадщини, не усуненням порушень законодавства про охорону культурної спадщини, позивач звернувся до суду з вимогою до відповідачів про відновлення пам`ятки архітектури.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:
Згідно із статтею 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом.
Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі – Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно до частини 3 статті 24 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року № 1805-III (далі – Закон № 1805-III) державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. 
Відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (ч.3 ст.3 Закону № 1805-III).
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; здійснення інших повноважень відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 17 вказаного Закону, пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом.
Згідно із частиною 1 статті 22 Закону № 1805-III пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону № 1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Згідно до частин 1та 2 статті 24 Закону № 1805-III власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Відповідно до статті 29 Закону № 1805-III на фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам`ятки (створює загрозу знищення, руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки), покладається обов`язок вжити заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам`ятки в належному стані за власні кошти.
Згідно з частиною 3 статті 47 Закону № 1805-III юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити пам`ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 28.01.2025 № 52 затверджено Положення про офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради, відповідно до якого рішення виконавчого комітету від 29.03.2024 № 483 «Про затвердження Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури» визнано таким, що втратило чинність. 
Згідно з пунктом 1.1 зазначеного Положення, Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (надалі – офіс) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 04.02.2021 № 32 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Основними завданнями Офісу є: забезпечення виконання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території Львівської міської територіальної громади; виконання функції замовника, укладення з цією метою договорів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини, інших будівельних робіт у межах історичного ареалу м. Львова та заходів щодо охорони культурної спадщини; надання висновку щодо відповідних програм та проєктів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт в історичному ареалі м. Львова; інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження пам`яток, що знаходяться на території Львівської міської територіальної громади; організація та проведення заходів, спрямованих на популяризацію та залучення мешканців Львівської міської територіальної громади до практик охорони, збереження, управління та використання культурної спадщини; участь в організації підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників у сфері охорони культурної спадщини; організація та координація робіт щодо виявлення, паспортизації, ведення обліку та інвентаризації пам`яток культурної спадщини.
Таким чином, Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради є спеціально уповноваженим органом культурної спадщини, що здійснює управління у сфері охорони культурної спадщини.
При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:
У зв`язку з виявленими Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради 20.05.2025 склав Акт візуального обстеження будинку на просп. Свободи, 24 у м. Львові, в якому відображено недотримання вимог ст. 24, 27, Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме: не виконано вимоги приписів про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини № 0004-вих-55561 та № 0004-вих-55562 від 15.04.2025, якими було надано строк на демонтаж металопластикових дверей та металопластикового вікна, встановлення на їх місці дерев`яних у будинку № 24 на просп. Свободи у м. Львові. Зазначені приписи відповідачі отримали, їх зміст був їм відомий, що підтверджується їх явкою до Офісу охорони культурної спадщини та складанням щодо них протоколів про адміністративні правопорушення.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі самовільно здійснили заміну дверей на металопластикові на балконі загального користування другого поверху та встановили металопластикове вікно на дворовому фасаді будинку-пам`ятки без дозволу уповноваженого органу, чим порушили вимоги законодавства у сфері охорони культурної спадщини. За вказані дії вони були притягнуті до адміністративної відповідальності, а постановами у справах про адміністративні правопорушення встановлено факт вчинення ними відповідних правопорушень. Факт сплати відповідачами адміністративних штрафів підтверджує відсутність планів їх оскарження у встановленому законом порядку. Водночас навіть після притягнення до адміністративної відповідальності та сплати штрафів відповідачі не виконали вимог приписів щодо усунення порушень. Це підтверджується актом візуального обстеження від 20.05.2025, згідно з яким самовільно встановлені металопластикові конструкції станом на дату обстеження демонтовані не були. Така поведінка відповідачів свідчить про тривале невиконання обов`язкових вимог органу охорони культурної спадщини та продовження порушення встановленого законом режиму використання пам`ятки.
Суд констатує, що відповідачі не надали ні позивачу, ні суду доказів відновлення попереднього стану вказаної пам`ятки архітектури, хоча були належним чином повідомлені про розгляд у Львівському окружному адміністративному суді справи за їх участі. Більше того, відповідачі не подали суду жодних пояснень та доказів, які б спростовували викладене у позовній заяві. Так само у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо оскарження у встановленому порядку приписів про зобов`язання усунути порушення.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачами як власниками квартир АДРЕСА_3 , який є пам`яткою архітектури місцевого значення, порушено вимоги статей 24, 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини», тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Особливий правовий статус будинку як пам`ятки архітектури зумовлює підвищений обсяг обов`язків його власників щодо користування та утримання такого майна. Право власності на об`єкт культурної спадщини здійснюється з урахуванням спеціального правового режиму, встановленого законом в інтересах суспільства та збереження історико-культурної спадщини, а тому не може реалізовуватися довільно. Власники пам`яток архітектури зобов`язані забезпечувати їх збереження, утримувати у належному стані та утримуватися від будь-яких змін, що можуть вплинути на автентичність або зовнішній вигляд об`єкта, без погодження з компетентним органом. Дії, що фактично зводяться до реалізації права власності без урахування спеціального правового режиму пам`ятки, не можуть визнаватися правомірними.
Наведені мотиви в їх сукупності зумовлюють висновок суду про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідачів відновити частину пам`ятки архітектури шляхом демонтажу пластикового віконного та дверного заповнень.
Щодо позовних вимог з приводу зобов`язання відповідача узгодити з офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон та дверей, членування, профіль та колір, то суд зазначає, що норми Закону № 1805-III передбачають необхідність погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини дій, які можуть негативно позначитись на стані культурної пам`ятки. Враховуючи встановлений факт протиправного встановлення відповідачами пластикового віконного та дверного заповнень за адресою АДРЕСА_2 та 24д та з метою відновлення попереднього стану пам`ятки культурної спадщини, суд вважає, що ці вимоги за своїм змістом є встановленням способу та порядку виконання рішення суду в частині встановлення деревяного віконного та дверного заповнення на місці демонтованого пластикового.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз не подано, судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають. Таким чином, понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20,90,139,229,241-246,250,251,255,295,378 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) відновити частину пам`ятки архітектури - квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу пластикового віконного та дверного заповнень, встановлення на їх місці дерев`яних.
Встановити спосіб та порядок виконання цього рішення суду, а саме - зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) узгодити з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон та дверей, членування, профіль та колір.
Понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору покласти на нього.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Москаль Ростислав Миколайович