Справа № 751/2176/25 	Головуючий у 1 інстанції Діденко А. О. 	
Провадження № 33/4823/271/26 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,
з участю захисника адвоката Соболєва М. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Соболєва М. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2026 року,
В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, ОСОБА_1 , 26 лютого 2025 року, о 09 год. 47 хв., по вул. Швейцарівка, 11, у м. Чернігові, керував транспортним засобом Volkswagen Golf , державний номерний знак НОМЕР_1 мм, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя; виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що дії працівників поліції були упередженими, оскільки безпідставно почали переслідувати транспортний засіб ОСОБА_1 , не маючи законної підстави для зупинки транспортного засобу. 
Вказує на те, що у середу зранку 26.02.2025 ОСОБА_1 їхав з місця свого проживання на роботу, де на замовлення здійснював ремонт квартири. Під`їхавши до місця роботи, ОСОБА_2 самостійно зупинився та припаркував керований ним автомобіль на узбіччі біля будинку. Через кілька секунд до нього підійшов працівник поліції, представився та почав запитувати як його справи, на що ОСОБА_2 відповів: «Нормально». Поліцейський продовжив розмову запитанням : «Все добре у Вас?» ОСОБА_1 відповів: «Так». Згодом, інспектор патрульної поліції Удовенчик В. М. висунув ОСОБА_1 вимогу надати посвідчення водія, реєстраційні документи та страховий поліс. Вказану вимогу ОСОБА_1 було виконано.
Під час перевірки даних по службовому планшету та нетривалому спілкуванні з ОСОБА_1 , працівник поліції запитав: «Алкогольні напої не вживали?», - відповідь ОСОБА_2 - «Ні». Наступне питання: «Наркотичні засоби?» - відповідь: «Ні». В подальшому поліцейський запитує «А що це за ситуація, ось це по базі…?», на що ОСОБА_1 відповів: «Ну блідий, руки трусяться, ну дак що, блідий, що по асфальту морду мені потєрєть?...». На що поліцейський відповідає: «Ні, я просто запитую». 
У подальшому, після почутого від водія, прораховуючи ситуацію, працівник поліції починає запитувати в останнього, а чому у нього вигляд такий і починає перевіряти реакцію зіниць, яка викликає обґрунтований сумнів, оскільки коли відбувається дана дія на відеозапису, обличчя ОСОБА_1 взагалі не видно.
Апелянт зазначає, що під час усього спілкування з поліцейським ОСОБА_1 поводив себе тактовно, ввічливо та адекватно. Мав звичайний вигляд, одягнутий охайно, обличчя було природного кольору, вираженого тремтіння пальців рук у останнього не спостерігалося.
Навпаки, після наказу виставити руки вперед, ОСОБА_1 виконуючи вказівку пояснює, що він нервується, тому що його поліція вже вчетверте зупиняє. Однак, поліцейський навіть не намагався вислухати його доводи, знівелював їх та проявив байдужість до оцінки таких аргументів. Надані пояснення були відверто проігноровані. 

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Соболєв М. М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її з викладених в ній обставин.

Заслухавши захисника адвоката Соболєва М. М., переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

На відеозапису, доданому до матеріалів справи, добре видно, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 їде попереду поліцейського автомобіля. ОСОБА_1 зупинив автомобіль та припаркував на узбіччі біля будинку. Через кілька секунд до нього підійшов поліцейський, представився та почав запитувати як його справи, на що ОСОБА_1 відповів: «…нормально…». Поліцейський продовжив розмову запитанням: «Все добре у Вас?» ОСОБА_1 відповів: «Так». Згодом, інспектор патрульної поліції висунув ОСОБА_1 вимогу надати посвідчення водія, реєстраційні документи та страховий поліс, що було виконано.

Під час перевірки даних по службовому планшету та нетривалому спілкуванні з ОСОБА_1 , працівник поліції запитував у останнього про вживання чи невживання алкогольних напоїв, коли отримав негативну відповідь, спитав про вживання наркотичних засобів, отримав знову негативну відповідь. У подальшому поліцейський запитує про ситуацію, яка є у них по базі, на що ОСОБА_1 пояснює, обурено, що він блідий, у нього руки трусяться, що йому «морду» об асфальт потерти? 

Після почутого від водія поліцейський починає запитувати в останнього, а чому у нього вигляд такий і починає перевіряти реакцію зіниць, яка викликає обґрунтований сумнів, оскільки коли відбувається дана дія на відеозапису, обличчя ОСОБА_1 взагалі не видно. 

Більше того, оскільки будь - яких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, працівник поліції почав перевіряти реакцію зіниць, наказав закрити відкрити очі, а потім розвести пальці рук. ОСОБА_1 виконав усі вказівки.
Перевірка поліцейським реакції зіниць водія викликає обґрунтований сумнів, що поліцейський має уявлення як це повинно проводитися, а тим більше побачити реакцію зіниць.

Загальновідомо, що така функція зіниць, як звуження й розширення, спостерігається в залежності від освітлення. Коли темно або сутінки, зіниці розширюються. Коли ж ясна погода чи ми раптом бачимо яскраве світло, зіниці звужуються. 26 лютого 2025 року, о 09 год. 47 хв. був ранковий час і побачити звужені зіниці очей, які не реагують на світло, при візуальному огляді, фізично не можливо.

Працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти медичний огляд у медичному закладі.

ОСОБА_1 перепитує у поліцейського, не розуміючи навіщо йому їхати у лікарню, оскільки його останнім часом вже зупиняють четвертий раз, при собі у нього була тільки копія медичного висновку від 18.02.2025 року, про те, що на вимогу поліцейського він вже проходив огляд у Чернігівському наркологічному диспансері і у нього ознак сп`яніння виявлено не було.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення стягнення, суд першої інстанції, на порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, не забезпечив, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, не звернув уваги на відсутність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у водія, що поліцейські, наздогнали водія, коли той припинив рух на транспортному засобі і пішов у своїх справах, що ознаки наркотичного сп`яніння поліцейський вигадував на ходу, внаслідок чого ухвалив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Соболєва М. М. задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець