ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/459/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Прилуцької окружної прокуратури, Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Ічнянського національного природного парку, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області ( далі також - позивач) до Ічнянського національного природного парку (далі також - відповідач), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (далі також – третя особа) про визнання протиправною бездіяльність Ічнянського національного природного парку щодо невиготовлення проекту зміни меж шляхом розширення території Ічнянського національного природного парку за рахунок земель комунальної власності Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, загальною площею 2552 га та зобов`язання Ічнянський національний природний парк виготовити проект зміни меж шляхом розширення території Ічнянського національного природного парку за рахунок земель комунальної власності Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, загальною площею 2552 га.
На підтримку заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що в ході вивчення стану дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища окружною прокуратурою встановлено протиправна бездіяльність відповідача у невжитті заходів щодо виготовлення проекту зміни меж шляхом розширення території Ічнянського національного природного парку. Так, на даний час відповідачу погоджено в установленому законом порядку зміни меж парку на загальну площу 2552 га, водночас заходи щодо виготовлення проекту зміни меж відповідачем не вживаються . Прокурор зазначає, що Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, як орган державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, не вжила належних заходів судового реагування щодо усунення допущених порушень, у зв`язку з чим прокурор, керуючись статтею 23 Закону України Про прокуратуру та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), звернувся до суду в інтересах держави.
19.01.2026 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки починаючи з 2022 року вживаються всі необхідні заходи для реального розширення території, але враховуючи, що Парк є бюджетною неприбутковою установою, і кошти на реалізацію заходів (щодо розширення території Парку) не надходили, то позиція позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах є необґрунтованою.
Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій заперечує проти доводів, викладених відповідачем у відзиві, і просить задовольнити позов в повному обсязі.
Представником третьої особи подані письмові пояснення, в яких вказує, що процедура зміни меж шляхом розширення території Ічнянського НПП та підготовка проекту є складним, поетапним та тривалим процесом, який здійснюється виключно у порядку, визначеному законодавством України та може тривати значний проміжок часу. При цьому зазначає, що розширення території Ічнянського НПП передбачається за рахунок приєднання до нього гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Дорогинський» та гідрологічного заказника місцевого значення «Жевак», які входять до складу природно-заповідного фонду України, охороняються як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Відповідно до частини другої статті 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів, а відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження. З огляду на вищевказане, забезпечення охорони та збереження гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Дорогинський» та гідрологічного заказника місцевого значення «Жевак» до їх включення до території Ічнянського Парку здійснюється власниками земельних ділянок, на яких вони розташовані. Враховуючи вищевказане просить суд прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Прилуцькою окружною прокуратурою в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді здійснено вивчення стану дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища та встановлена протиправна бездіяльність відповідача у невжитті заходів щодо виготовлення проекту зміни меж шляхом розширення території Ічнянського національного природного парку.
Указом Президента України від 21.04.2004 № 464 «Про створення Ічнянського національного природного парку», з метою збереження, відтворення і раціонального використання типових та унікальних лісостепових природних комплексів, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення, на території Ічнянського району Чернігівської області створено Ічнянський національний природний парк (далі – Парк), і підпорядковано його Міністерству охорони навколишнього природного середовища України. 
Також, зазначеним Указом установлено площу земель Парку 9665,8 гектара, у тому числі 4686,1 гектара земель, що мають бути надані йому у постійне користування, та 4979,7 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. 
Відповідно до пункту 1.1. Положення про Ічнянський національний природний парк, затвердженого наказом Мінекономіки від 15.12.2025 № 3151 ( далі-Положення), Парк входить до складу природно-заповідного фонду України та охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. 
Відповідно до пункту 1.3 Положення, загальна площа Парку становить 9665,8 гектара земель, у тому числі 4686,1 гектара земель, що надаються Парку в постійне користування та 4979,7 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. 
З метою забезпечення підтримання екологічної рівноваги, збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність, прискорення формування національної екологічної мережі, Указом Президента України від 01.12.2008 № 1129/2008 «Про розширення мережі та територій національних природних парків та інших природно-заповідних об`єктів» постановлено підтримати ініціативу щодо розширення території Ічнянського національного природного парку.
14.02.2022 Ічнянським національним природним парком, на виконання Указу Президента України «Про розширення мережі та територій національних природних парків та інших природно-заповідних об`єктів» від 01.08.2008 № 1129/2008, скеровано клопотання до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з проектом розширення території парку за рахунок приєднання до нього та надання в постійне користування земельних ділянок загальною площею 2552,0 га .
На підтвердження обґрунтованості доводів, викладених у клопотанні, Парком додано експертний висновок щодо зміни меж (розширення) Парку від 10.01.2022 № 01-13/17, підготовленого доцентами кафедри біології Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя, а також наукове обґрунтування розширення території Парку, затверджене директором Ічнянського національного природного парку Біликом М.М. від 10.02.2022. 
За результатами розгляду вказаного клопотання, із доданими до нього матеріалами, Міністерством листом від 30.10.2023 № 25/2-11/16779-23, погоджено зміну меж Парку шляхом розширення його території, у тому числі за рахунок гідрологічних заказників загальнодержавного («Дорогинський» - 1880 га) та місцевого значення («Жевак» - площею 314 га). 
15.01.2024 Ічнянським національним природним парком скеровано клопотання до Чернігівської обласної державної адміністрації щодо погодження зміни меж території Ічнянського національного природного парку шляхом його розширення за рахунок приєднання до нього гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Дорогинський» загальною площею – 1880,0 га. 
За результатами розгляду клопотання, Чернігівською обласною державною адміністрацією погоджено зміну меж території Ічнянського національного природного парку шляхом його розширення за рахунок приєднання до нього гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Дорогинський» (лист від 02.02.2024 № 01-01-15/2018-вих). 
Також, відповідачем скеровано відповідне клопотання до Ічнянської міської ради (від 18.12.2023 № 264/01-32-23), яке розглянуто на сесії міської ради 08.03.2024, та рішенням № 965-VIII погоджено зміну меж Ічнянського національного природного парку, за рахунок земель комунальної власності, а саме: гідрологічного заказника місцевого значення «Жевак» площею 314 га; частини водно-болотних угідь по р. Удай, що сполучає гідрологічний заказник місцевого значення «Жевак» та гідрологічний заказник загальнодержавного значення «Дорогинський» загальною площею – 73 га; земельні ділянки по Заудайському старостинському округу загальною площею 56 га; земельні ділянки по Будянському старостинському округу загальною площею 188,2 га; земельні ділянки по Сезьківському старостинському округу загальною площею 40,8 га. 
Отже, адміністрацією Парку погоджено з відповідними органами розширення меж Парку на загальну площу 2552 га. 
Прилуцькою окружною прокуратурою скеровано запит до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України щодо з`ясування питання, чи надходили від Ічнянського національного природного парку заяви, клопотання, подання, тощо, на виділення коштів для реалізації зміни меж території Парку, шляхом його розширення. 
За інформацією Міністерства від 13.10.2025 № 6001-07/69328-05, Міндовкілля листом від 30.10.2023 № 25/2-11/16779-23 погодило Парку зміну меж шляхом розширення території Парку загальною площею 2552 га. Цим же листом Міндовкілля звернулося до Чернігівської обласної військової адміністрації щодо погодження клопотання з власниками та первинними користувачами природних ресурсів у межах територій, рекомендованих для заповідання, а також подати матеріали проекту зміни меж для підготовки відповідного проекту Указу Президента України. 
За інформацією Ічнянського національного природного парку від 17.12.2025 № 271/01-32/25, наданої окружній прокуратурі, Парк є бюджетною установою, і кошти на реалізацію заходів (щодо розширення території Парку) не надходили. Для вирішення питання щодо розширення території, Парком було заплановано заходи для оформлення всіх необхідних документів на 2027 рік. 
На лист Прилуцької окружної прокуратури від 23.11.2025, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області листом від 25.11.2026 надано інформацію, що заходи державного нагляду (контролю) щодо дій ( бездіяльності) з питань розширення меж території , не проводились та заходи реагування щодо відповідача не вживалися. Разом з тим вважають за можливе звернення до суду з цим питанням безпосередньо прокуратурою.
На думку прокурора, не вжиття відповідачем певних заходів щодо розширення території природно-заповідного фонду призводить до порушення вимог заповідного режиму. 
Вказані обставини зумовили звернення прокурора до суду з цим позовом.
Щодо наявності підстав для представництва прокурором державних інтересів від імені Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, то суд зазначає таке.
Прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 23.10.2018 у справі № 906/240/18.
З огляду на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, звертаючись до суду з позовом, прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Таким чином, при зверненні з позовом прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Суд також враховує, що бездіяльність компетентного органу не обов`язково повинна носити умисний характер достатньо самого факту наявності бездіяльності, яка може також виявлятися у пасивній поведінці, неможливості реалізувати відповідні повноваження з незалежних від органу причин, тощо.
З матеріалів справи видно, що на підставі положень статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 КАС України прокурор звернувся із листом до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області з приводу здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства відповідачем.
Листом від 25.11.2025 Державна екологічна інспекція у Чернігівській області повідомила прокурора, що заходи державного нагляду (контролю) щодо дій ( бездіяльності) з питань розширення меж території, не проводились та заходи реагування щодо відповідача не вживалися. Разом з тим вважають за можливе звернення до суду з цим питанням безпосередньо прокуратурою.
Отже, прокурор за наявності таких обставин звернувся до адміністративного суду з позовом для забезпечення представництва в суді законних інтересів держави, захист яких не здійснює уповноважений орган державної влади Державна екологічна інспекція у Чернігівській області.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується такими мотивами.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-ХІІ від 25 червня 1991 року (далі - Закон № 1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.
Згідно зі статтею 5 Закону № 1264-ХІІ державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.
Згідно з частиною другою статті 61 Закону № 1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.
Суд зазначає, що правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначено положеннями Закону № 2456-XII.
Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» №2456-ХІІ визначено, що до природно-заповідного фонду України належать:
- природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища;
- штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.
Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.
Частинами першою-третьою статті 7 Закону №2456-ХІІ передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.
Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 2456-XII, межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Отже, до встановлення в натурі межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2456-XII уповноваженими органами державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Відповідно до статті 54 Закону №2456-ХІІ зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку.
Клопотання про необхідність створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду попередньо розглядається у місячний строк: щодо територій та об`єктів місцевого значення - обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища (частина 1 статті 52 Закону № 2456-XII).
Відповідно до частини четвертої статті 52 Закону № 2456-XII розробка проектів створення регіональних ландшафтних парків, заповідних урочищ, а також заказників, пам`яток природи та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва місцевого значення забезпечується обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
З огляду на вищенаведені норми права, проект створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду документ, на підставі якого готуються рішення про створення чи оголошення території або об`єкта природно-заповідного фонду, визначаються його межі, розробляється Положення про цю територію або об`єкт та Проект організації його території (якщо його розроблення передбачено Законом № 2456-XII відповідно до Методичних рекомендацій щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2018 № 306).
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.
Згідно з частиною третьою, шостою статті 53 Закону № 2456-XII рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, а також про встановлення, скасування та зміну охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого та загальнодержавного значення приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.
Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.
Відповідно до пункту 1.3 Методичних рекомендацій У цих Методичних рекомендаціях узагальнено та використано практику Мінприроди, а також напрацювання органів місцевої влади та наукових установ. Використовуючи зазначені матеріали, на основі законодавства України запропоновано базові положення для розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України.
Вищенаведене дозволяє дійти висновку, що створенню пам`яток природи та оголошенню території об`єктом природно-заповідного фонду місцевого значення обов`язково передує розробка обласною державною адміністрацією проекту створення такої пам`ятки природи, у якому відповідно зазначаються і межі цього об`єкту природно-заповідного фонду.
Я зазначає прокурор у позові, за інформацією Міністерства від 13.10.2025 № 6001-07/69328-05, Міндовкілля листом від 30.10.2023 № 25/2-11/16779-23 погодило Парку зміну меж шляхом розширення території Парку загальною площею 2552 га. Цим же листом Міндовкілля звернулося до Чернігівської обласної військової адміністрації щодо погодження клопотання з власниками та первинними користувачами природних ресурсів у межах територій, рекомендованих для заповідання, а також подати матеріали проекту зміни меж для підготовки відповідного проекту Указу Президента України.,
Докази на підтвердження погодження Чернігівської обласної військової адміністрації клопотання з власниками та первинними користувачами природних ресурсів у межах територій, рекомендованих для заповідання, та матеріали проекту зміни меж, відсутні.
Докази на підтвердження погодження Чернігівської обласної військової адміністрації клопотання з власниками та первинними користувачами природних ресурсів у межах територій, рекомендованих для заповідання, та матеріали проекту зміни меж, відсутні. 
Також слід зазначити, що розширення території Парку передбачається за рахунок приєднання до нього гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Дорогинський» та гідрологічного заказника місцевого значення «Жевак», які входять до складу природно-заповідного фонду України, охороняються як національне надбання , щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.
У свою чергу статтею 25 Закону встановлено, що оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів, натомість, власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження відповідно до статті 26 Закону.
Відтак забезпечення охорони та збереження гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Дорогинський» та гідрологічного заказника місцевого значення «Жевак» до їх включення до території Ічнянського парку заказника здійснюється власниками земельних ділянок, на яких вони розташовані.
Отже, відсутність проекту створення такої пам`ятки природи, у якому відповідно зазначаються і межі цього об`єкту природно-заповідного фонду; погодження Чернігівської обласної військової адміністрації клопотання з власниками та первинними користувачами природних ресурсів у межах територій, рекомендованих для заповідання; матеріалів проекту зміни меж; унеможливлює виконання відповідачем обов`язку щодо виготовлення проекту змін шляхом розширення території, оскільки такі дії будуть відбуватися з порушенням вимог Закону № 2456-XII.
За встановлених у справі обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач не допускав протиправної бездіяльності в частині невиготовлення проекту зміни меж шляхом розширення території Ічнянського національного природного парку за рахунок земель комунальної власності Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, загальною площею 2552 га, а відтак, відсутні підстави для зобов`язання Ічнянський національний природний парк виготовити проект зміни меж шляхом розширення території Ічнянського національного природного парку за рахунок земель комунальної власності Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, загальною площею 2552 га, та задоволення позову.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: Прилуцька окружна прокуратура вул. В`ячеслава Чорновола, 50, а,м. Прилуки, Прилуцький р-н, Чернігівська обл.,17500 код ЄДРПОУ 0291011425. 
Позивач: Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, вул. Пантелеймонівська,12, м. Чернігів,14017, код ЄДРПОУ 38053846. 
Відповідач: Ічнянський національний природний парк вул.Лісова,43,Ічня,Чернігівська область,16700 код ЄДРПОУ 33015993. 
Третя особа Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, код ЄДРПОУ 37508596. 
Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2026 року.

Суддя І.І. Соломко