Справа №592/20734/25
Провадження №2-др/592/20/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 березня 2026 року          м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючого – судді Шияновської Т.В.,
з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву представника позивача – адвоката Пушкаренко Олександри Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
у с т а н о в и в :
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2026 задоволено позов ОСОБА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 27,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3996 грн 64 коп.; повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 01.12.2025 платіжне доручення № 2.437650149.1 та 08.12.2025 квитанція № 2.437526701.1, що становить 3335 грн 04 коп.
09.03.2026 представник позивача звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33000 грн.
17.03.2026 представник відповідача подав заяву, у якій вказував, що з розміром заявленої представником позивача суми витрат на правничу допомогу не погоджується з підстав викладених у заяві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від 20.01.2026, згідно якої з урахуванням принципу співмірності та розумності, складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, сум витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката за фактично надану правничу допомогу, вважав, що задоволенню підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Згідно заяви від 23.02.2026 просив стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
У судове засідання учасники справи не з`явились; згідно поданих заяв представники сторін просили провести розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу .
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.
Згідно з ч.ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу адвоката надано: угоду про надання правничої допомоги від 11.11.2025, предметом якої згідно п. 1.1 є надання правничої допомоги клієнту з питання розірвання шлюбу; додаток 1 до Угоди від 11.11.2025 про надання правничої допомоги, яким сторони погодили вартість надання правничої допомоги клієнту щодо супроводу справи в суді першої інстанції пов`язаної з поділом майна подружжя у сумі 25000 грн., прибуття адвоката в кожне судове засідання та представлення інтересів клієнта 4000 грн. у суді першої інстанції в режимі відеоконференції; Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.03.2026, у якому зазначено про надання наступних послуг: надання попередньої правової консультації, аналіз документів, аналіз діючого законодавства, підготовка та погодження правової позиції, збір необхідних матеріалів, підготовка та подання позовної заяви, клопотання про призначення експертизи, заяви про усунення недоліків, уточненої позовної заяви, заяви про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції, представлення інтересів клієнта у судових засіданнях 09.02.2026 та 24.02.2026; платіжну інструкцію № 1.396576657.1 від 11.11.2025 на суму 25000 грн.; платіжну інструкцію № 2.546883327.1 від 25.02.2026 на суму 8000 грн.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані представником позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При визначенні загальної вартості наданих адвокатом послуг у розмірі 33000 грн. заявлено про надання таких послуг: надання попередньої правової консультації, аналіз документів, аналіз діючого законодавства, підготовка та погодження правової позиції, клопотання про призначення експертизи, заяви про усунення недоліків, заяви про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції, які не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.09.2022 у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22).
Таким чином, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, оскільки рішення від 25.02.2026 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ухвалено за результатами підготовчого провадження у зв`язку з визнанням позову відповідачкою, з урахуванням реального часу витраченого адвокатом Пушкаренко О.О. на складання заяв по суті справи (позовної заяви, уточненої позовної заяви), участь у двох підготовчих судових засіданнях у режимі відеоконференції (09.02.2026 – 15 хв., 24.02.2026 – 10 хв), зогляду на умови договору про надання правової допомоги, обсяг наданої правової допомоги, зміст заперечень представника відповідачки щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідачки на користь позивача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, при ухваленні Ковпаківським районним судом м. Суми рішення від 25.02.2026 не було вирішено питання щодо стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн. 
З наданих представником відповідачки доказів встановлено, що 13.01.2026 між ним та позивачкою укладено Договір № 13/1 про надання правничої допомоги, предметом якого є надання юридичних послуг у вигляді представництва у справі № 592/20734/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та обумовлено фіксований розмір гонорару у сумі 7000 грн.; 20.02.2026 складено акт приймання-передачі адвокатських послуг за договором про надання правничої допомоги № 13/01 від 13.01.2026; 13.01.2026 відповідачкою перераховано на рахунок представника грошові кошти в сумі 7000 грн.
Позивач та його представник клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавали.
Таким чином, на переконання суду, вимога про стягнення із позивача на користь відповідачки судових витрат в частині витрат на надання правової допомоги є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а, отже, є такою, що підлягає до задоволення та має бути стягнена з позивача у сумі 7000 грн.
З огляду на викладене, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 137, 141, 264, 265, 270 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлений 17.03.2026.

Суддя Тетяна ШИЯНОВСЬКА