МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 р.  	№ 400/7591/24 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., за участю секретаря судового засідання М`ялик В.С., у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу
за позовом	Дочірнього підприємства "Ливарний завод" ТДВ "ДИЗЕЛЬМАШ-КГУ", вул. Леоніда Каденюка, 17,м. Первомайськ,Первомайський р-н, Миколаївська обл.,55213, 	

до відповідача	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, 	

про	визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.06.2024 року № 1468814290701,	

ВСТАНОВИВ:
ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "ЛИВАРНИЙ ЗАВОД" ТДВ "ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ" (далі: Позивач) звернувся до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївської області (далі: Відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 1468814290701 від 28.06.2024р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання Відповідача за податком на прибуток підприємств на загальну суму 13316457,00 грн. (тринадцять мільйонів триста шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень) з урахуванням нарахованих штрафних санкцій у розмірі 1170918,00 грн. (один мільйон сто сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень).
19.08.2024 року відкрито провадження по справі.
Відповідно до наказу голови Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 № 85-к суддю Устинова І.А. відраховано зі штату Миколаївського окружного адміністративного суду у зв`язку зі звільненням його на підставі рішенням Вищої ради правосуддя від 08.07.2025 № 1419/15-25 у відставку.
Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 400/7591/24» було здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи.
13.08.2025 року суддею Мельником прийнято справу до свого провадження та призначено судовий розгляд справи спочатку.
08.09.2025 року закрито підготовче та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог.
04.11.2025 року ухвалою суду замінено найменування позивача у справі з Дочірнього підприємство "Ливарний завод "ТДВ "Первомайськдизельмаш" на Дочірнього підприємство "Ливарний завод "ТДВ «Первомайськдизельмаш –КГУ».
19.01.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням чинного законодавства України. Висновки акту не відповідають діючому занододавству, підмінюють поняття, так Відповідач підмінює норми п. 14 П(С)БО 7 «Основні засоби» тап. 15 П(С)БО 7 «Основні засоби», всупереч пояснення Позивача про те, що здійснювався поточний ремонт для підтримання об`єкта в робочому стані. Також Відповідач замовчує, що на запит про надання документів від 23.04.2024р. по ФОПам Пихтєєва Н.А., ОСОБА_1 ми у відповідь (лист № 65 від 02.05.2024р.) в повному обсязі надали такі документи, як видаткові накладні (у переробку), акти прийому-передачі матеріалів для виконання робіт, акти прийому передачі виготовлених деталей, вузлів, товарно-транспортні накладні на перевезення, як матеріалів для виконання робіт, так і повернення виготовлених деталей, вузлів, а по ФОП ОСОБА_2 за 2-й квартал 2019р. були надані ще бухгалтерські довідки по передачі матеріалів у переробку та по списанню матеріалів з переробки, тому що давальницькі матеріали обліковувались поза балансом в той період. Всі ці документи відносились до договорів та актів і в них зазначались матеріали, які використовувались для виготовлення певних деталей і вузлів. Для забезпечення оптимального обліку по виготовленню деталей, вузлів з давальницьких матеріалів, ДП «Ливарний завод» дотримувався правила по вивозу матеріалів і повернення готових деталей та вузлів місяць в місяць. Але, не вивчивши вищезазначені документи або умисно не прийнявши до уваги документи, державні інспектори не вважають надані первинні документи підтвердженням господарських операцій згідно п.п.1.2 п.1.п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за 3168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Також Позивач не погоджується з результатами перевірки на порушення п.44.1, п.44.2, ст.44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI в частині не підтвердження факту здійснення господарських операцій із фізичними особами підприємцями щодо надання послуг з організацій участі у виставках в сумі 553953,00 грн. Відповідач безпідставно ставить під сумнів участь в виставках, які мають статус міжнародних, деякі відбувалися за кордоном, в колективних стендах «Українські виробники» з численними фотоматеріалами, участі представників посольств України в Румунії та Польщі, освітлення в пресі, в інтернеті, в соціальних мережах, інформацію на різних сайтах, наявність дипломів учасників.
Також Позивач посилається на те, що 15.07.2024р. було отримано висновок експертного дослідження №ЕД-19/115-24/11341-ЕК, яким чітко зазначено, що Позивачем не було допущено жодного порушення порядку ведення бухгалтерського обліку, а висновки, викладені в Акті проведеної перевірки, на підставі якого було складено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.06.2024р., в повному обсязі суперечать положенням чинного законодавства України.
В судовому засіданні Позивач підтримав доводи позову та інших процесуальних заяв по справ та просив задовольнити позов.
Відповідач подав відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив та додаткові пояснення, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Вважає, що ним у повній відповідності з діючими нормами законодавства здійснено перевірку та результатами складено акт від 22.05.2024 №10089/14-29-07-01/30125136 та встановлено порушення, зокрема: 1. п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст.135 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 12145539 грн. в т.ч. по періодах… 2. п. 51.1 ст. 51 пп. б) п. 176.2 ст. 176 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, п. 3.2 р. III ( за період 01.04.2019 по 31.12.2020) та пп. 2 п. 4 р. IV (за період 01.01.2021 по 31.12.2023) Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року № 4, а саме: відображення недостовірних відомостей про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та податковому розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, та нарахованих сум єдиного внеску (Додаток №4ДФ) за I кв.2020 року, IV квартал 2022 року Згідно з Порядком направлення контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків №1204, за результатами перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області 28.06.2024 року прийнято податкове повідомлення-рішення, зокрема, але виключно:- форми «Р» №1468814290701, яким визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток у сумі 13316457,00 грн. в т. ч. за основним платежем 12145539,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1170918,00 грн.
Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи викладені в заявах по суті справи та просив відмовити в задоволенні позову.
Суд заслухав думку представників сторін, допитав експерта, дослідив наявні в матеріалах справи докази надав їх всебічну повну та об`єктивну оцінку та встановив таке.
В період з 10.04.2024 року по 15.05.2024 року на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі – Відповідач) від 20.03.2024 №411-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ДП «Ливарний завод» (надалі - Позивач), з урахуванням наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 30.04.2024 №647-п «Про подовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ДП «Ливарний завод» ТДВ «Первомайськдизельмаш» (код за ЄДРПОУ 30125136)» фахівцями Головного управління ДПС у Миколаївській області проводилась документальна планова виїзна перевірка Дочірнього підприємства «Ливарний завод» ТДВ «Первомайськдизельмаш» (код ЄДРПОУ 30125136) з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування, обчислення сплати єдиного внеску з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2019 по 31.12.2024р., відповідно плану документальної перевірки. За результатами перевірки податковими інспекторами було складено Акт від 22.05.2024 року №10089/14-29-07-01/30125136.
Як вбачається з акту перевірки ДП «Ливарний завод» порушило положення п. 44.1, п.44.2, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, ст.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненими , в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 12145540 грн., в т. ч. по періодах: Півріччя 2019 року на суму 1085838 грн., в т. ч. ІІ квартал 2019 року на суму 1085838 грн. 9 місяців 2019 року на суму 2312818 грн., в т. ч. ІІІ квартал 2019 року на суму 1226980 грн. 2019 рік на суму 3052441 грн., грн. в т. ч. IV квартал 2019 року на суму 739623 1 квартал 2020 року на суму 360896 грн., в т. ч. І квартал 2020 року на суму 360896 грн. Півріччя 2020 року на суму 853854 грн., в т. ч. ІІ квартал 2020 року на суму 492958 грн. 9 місяців 2020 року на суму 1664054 грн., в т. ч. ІІІ квартал 2020 року на суму 810200 грн. 2020 рік на суму 2106897 грн., грн. в т. ч. IV квартал 2020 року на суму 442843 1 квартал 2021 року на суму 812577 грн., в т. ч. І квартал 2021 року на суму 812577 грн. Півріччя 2021 року на суму 1764014 грн., в т. ч. ІІ квартал 2021 року на суму 951437 грн. 9 місяців 2021 року на суму 3542558 грн., в т. ч. ІІІ квартал 2021 року на суму 1778544 грн. 2021 рік на суму 4642596 грн., 1100039 грн. в т. ч. IV квартал 2021 року на суму 1 квартал 2022 року на суму 712374 грн., в т. ч. І квартал 2022 року на суму 712374 грн. Півріччя 2022 року на суму 1207326 грн., в т. ч. ІІ квартал 2022 року на суму 494952 грн. 9 місяців 2022 року на суму 1445305 грн., в т. ч. ІІІ квартал 2022 року на суму 237979 грн. 2022 рік на суму 1576669 грн., 131364 грн. в т. ч. IV квартал 2022 року на суму 1 квартал 2023 року на суму183449 грн., в т. ч. І квартал 2023 року на суму 183449 грн. Півріччя 2023 року на суму 265840 грн., в т. ч. ІІ квартал 2023 року на суму 82391 грн. 9 місяців 2023 року на суму 610852 грн., 345012 грн. 2023 рік на суму 766936 грн., 156084 грн. в т. ч. ІІІ квартал 2023 року на суму в т. ч. IV квартал 2023 року на суму На підставі вищезазначеного акту Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 1468814290701 від 28.06.2024р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання Відповідача за податком на прибуток підприємств на загальну суму 13316457,00 грн. (тринадцять мільйонів триста шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень) з урахуванням нарахованих штрафних санкцій у розмірі 1170918,00 грн. (один мільйон сто сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень).
Спірні правовідносини врегульовано такими нормами діючого (на момент виникнення спірних правовідносин) законодавства України.
Відповідно до пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Обов`язковими ознаками господарської діяльності (згідно наведених приписів ГК України та ПК України) є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; вона спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.
Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємо оцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої. (При цьому, сформульоване в ГК України визначення господарської діяльності є загальним і має застосовуватися в усіх випадках, а визначення, наведене в ПК України, - лише у сфері дії цього Закону з урахуванням загального визначення). Виходячи з наведеного, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:
- неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
Згідно з підпунктами 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. 
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. 
У розумінні підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи. 
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.п.134.1.1. п.134,1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу. Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
З урахуванням вищезазначених принципів та норм, суд надає оцінку дійсним обставинам справи.
Щодо висновку Відповідача про те, що ДП «Ливарний завод» порушило положення п. 44.1, п.44.2, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ст., 135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із мінами та доповненнями, п.4, п.7, п.8, п.14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за №288/4509 із змінами та доповненнями, п.5, п.6, п.7 Положення «Стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності на загальну суму 4 778 872 грн, щодо відображення господарських операцій з ТОВ «Ремонт-Ник» (код 30953990).
Суть порушення на думку Відповідача полягає в тому, що ДП «ЛИВАРНИЙ ЗАВОД» не погодилось з висновками акту перевірки, в частині завищення витрат по операціям з ТОВ “Ремонт-Ник” (код 30953990) за рахунок включення до складу витрат сум визначених з вартості ремонту та вартості ТМЦ для ремонту основних засобів, що мають збільшувати первісну вартість таких основних засобів; завищення витрат по операціям з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 ФOП Горобей О.В. ФОП ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_4 ;
Суд дійшов висновку про помилковість висновків Відповідача, з таких підстав.
Як вбачається з акту перевірки від 22.05.2024 року №10089/14-29-07-01/30125136 Відповідач вважає порушенням те, що суми по операціям з ТОВ «Ремонт Ник» є витратами для підтримання обладнання в робочому стані, а не поліпшенням. Так, Відповідач обгрунтовує свою позицію необхідністю обліковування на підставі затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", пункту 14, згідно якого: «Первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у зв`язку з частковою ліквідацією об`єкта основних засобів.»
Натомість, суд вважає правомірними дії Позивача щодо обліковування сум по операціям з ТОВ «Ремонт Ник» як витрат для підтримання обладнання в робочому стані.
Так, основними нормативними документами, що регламентують облік основних засобів, їх відображення у бухгалтерському обліку є Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92 (із змінами і доповненнями) та Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561 (із змінами і доповненнями). 
Об`єктивно виконання робіт по ремонту верстатів, обладнання, інструменту для підтримки об`єктів у придатному для використання стані (відновлення працездатності об`єктів) та отримання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від їх використання є необхідним для підтримання нормального функціонування та ведення господарської діяльності.
В ході перевірки ДП «Ливарний завод» надано акти приймання- передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 30.03.2021року, від 28.03.2023р. та 31.10.2023р., якими введено в експлуатацію виготовлені нові опоки 1200*650*140 (50 шт.); опоки 600*800*200 (20 шт.) та опоки 1200*650*150 (20 шт.) загальною вартістю 1194516,50 грн., які збільшили вартість основних засобів, відображених в обліку: Дт 1531, 1532 «Придбання (виготовлення) інших необоротних активів» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 1121 «Малоцінні необоротні матеріальні активи Кт 1531, 1532 «Придбання (виготовлення) інших необоротних активів». 
Суд погоджується з позицією Позивача в тому, що Відповідач зробив хибний висновок про те, що опоки віднесенні до основних засобів то і ремонти повинні збільшувати їх вартість, що не відповідає п.15 П(С)БО 7 «Основні засоби».
Так, опоки це -оснащення, яке використовується для утримання формувальної суміші в ливарному виробництві. За строком корисного використання та вартісної ознаки, опоки відносяться до малоцінних необоротних матеріальних активів (МНМА). МНМА - це частина основних засобів, які за вартісною ознакою віднесені до складу інших необоротних активів, а в податковому обліку МНМА не вважаються частиною основних засобів і Податковий кодекс України взагалі не містить визначення МНМА. 
В зв`язку з використанням опок (оснащення) в агресивному середовищі для їх утримання в робочому стані, потребують частих ремонтів. Тому, витрати по ремонту опок в сумі 1 005 478,30 грн. правомірно віднесено на витрати по утриманню, експлуатацію та ремонт інших необоротних активів підприємства ( Дт 91 «Загальновиробничі витрати» постачальниками»). Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними Проведені роботи по ремонту верстатів, опок (оснащення), обладнання, інструменту не вплинули на функціональність об`єктів основних засобів та не змінили їх первинні характеристики - по суті, відновили робочий ресурс об`єктів в тому ж вигляді, ніяк їх не поліпшивши кардинально. Тому, витрати по ремонту верстатів, опок (оснащення), обладнання, інструменту віднесено: Дт 91 «Загальновиробничі витрати» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». 
У випадку віднесення витрат ремонтних робіт верстатів, обладнання, інструменту на збільшення основних засобів, буде порушено п. 4 П(С)БО 7 «Основні засоби» в частині визначення справедливої вартості основних засобів. 
Відповідачем, було надано наказ «Про виведення обладнання з експлуатації» та наказ «Про введення обладнання в експлуатацію» які містять чітку причину «у зв`язку з проведенням ремонту обладнання для підтримки об`єктів в робочому стані».
Крім того, відповідно до положень п. 29 Методичних рекомендацій № 561: «Рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат…». 
Даними нормами, за керівником підприємства закріплено право на визначення, що проводиться з основними засобами: поліпшення їх чи підтримка в робочому стані. 
Такий висновок, зроблено в Постанові Верховного Суду від 28.02.2018р. у справі №821/1496/16. 
На підприємстві були видані відповідні накази «Про виведення обладнання з експлуатації» у зв`язку з проведенням ремонту обладнання для підтримання об`єктів в робочому стані, копії яких надавались перевіряючим в період перевірки листом № 69 від 10.05.2024р., як відповідь на запит ДПС від 03.05.2024р.Податкові орган не уповноважені вирішувати чи доцільно відносити витрати із ремонту основних засобів до витрат підприємства, а отже, такі дії останніх є неприпустимими і незаконними Дані аналітичного обліку товарів відображені в кількісно сумовому виразі в картках рахунків по партіям, з підтвердженням первинних документів
Відповідачем було досліджено суть господарських правовідносин між Позивачем та з ТОВ “Ремонт-Ник”, ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1 , ФOП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 ;
За перевіряємий період ДП «Ливарний завод» відображено взаємовідносини з ТОВ «Ремонт-Ник» (код 30953990), а саме:- договір виконання робіт № 10 від 14.07.2020 року;- договір виконання робіт № 04 від 14.01.2021 року. 
В ході проведення перевірки посадовим особам ДП «Ливарний завод» було вручено лист від 03.05.2024 року про надання пояснень щодо відображення операцій з ТОВ «Ремонт-Ник» у податковому та бухгалтерському обліках та їх документального підтвердження. 
По вищезазначеним договорам підприємство замовляло виготовлення деталей та вузлів (запасних частин) для ремонту обладнання в майбутньому: вали трансмісії змішуючих бігунів в кількості 8 одиниць на суму 151612,98 грн., ролики конвеєрів в кількості 225 одиниць на суму 891635,70 грн., вал-шестерні редукторів РМ-250 – 2 одиниці на суму 7237,16 грн., ковші елеваторів в кількості 100 одиниць на суму 127998,00 грн., полумуфти голтовочних барабанів в кількості 6 одиниць на суму 126984,66 грн., які є швидкозношуваними запасними частинами і оприбутковані на Дт рахунку 207 «Запасні частини» з Кт рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» на загальну суму 1305468,50 грн. і не повинні збільшувати вартість основних засобів. 
Отже, неправильним є висновок Відповідача щодо протиправного віднесення витрат 4 778 872 грн., по відображеним господарським операціям з ТОВ «Ремонт-Ник» (код 30953990), які:- в сумі 4 414 966,40 грн. є витратами для підтримання обладнання в робочому стані виробництва продукції, а не поліпшенням.;- в сумі 252 870,00 грн. є витратами перевіряємого періоду на виробництво противаг та литва;- в сумі 111 035,60 грн. Станом на 01.01.2024 року частина матеріалів залишалась на складі та ще не була віднесена на витрати підприємства. Відповідачем безпідставно знято з витрат в повному обсязі витрати по придбанню матеріалів (арматури, труби), які оприбутковано Дт 201 «Сировина та матеріали» з Кт рахунка № 631 «Розрахунки з постачальниками» на суму 363 905,60 грн., та частково використані в 2023 році на виробництво противаг та литва на суму 252 870,00 грн., і станом на 01.01.2024 року частина матеріалів на суму 111 035,60 грн. залишалась на складі та ще не була віднесена на витрати підприємства, а саме: арматура 12 – 1,0 тони на суму 32340 грн.; арматура 18 – 0,3 тони на суму 10890 грн.; труба профільна 100х100х3 1,31 тони на суму 67805,60 грн., що було відображено в картках рахунків і надано в період перевірки. 
Також Відповідачем під час проведення перевірки та згідно наданих до перевірки документів встановлено, що ДП «Ливарний завод» відображало взаємовідносини з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). 
Як вбачається з акту перевірки, Відповідачем досліджено суть господарських відносин між Позивачем та зазначеними контрагентами і в тому числі встановлено, що ФОП ОСОБА_2 у період здійснення взаємовідносин з ДП «Ливарний завод» була зареєстрована платником єдиного податку третьої групи. Також встановлено, що відповідно до інформації з центральної бази ДРФО ОСОБА_2 як ФОП з ознакою 157 отримувало дохід лише від 3 підприємств: ДП «ЛИВАРНИЙ ЗАВОД», ТОВ «ЕМВЕЙ Україна» та ТОВ «Сервіс-Трактор». Крім того, згідно даних центральної бази ДРФО ОСОБА_2 у період виконання робіт на адресу ДП «Ливарний завод» отримувала дохід за ознакою « 101» - Заробiтна плата на підприємстві «ПІДПРИЄМСТВО КОМУНАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ ОБЛАСТІ «ФАРМАЦІЯ»», а за ознакою « 157» - Дохiд, виплачений самозайнятiй особi, ще на підприємствах ТОВ «СЕРВІС-ТРАКТОР» та ТОВ «ЕМВЕЙ Україна». 
Також Відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у період здійснення взаємовідносин з ДП «Ливарний завод» була зареєстрована платником єдиного податку третьої групи. Крім того, згідно даних центральної бази ДРФО ОСОБА_1 у період виконання робіт на адресу ДП «Ливарний завод» отримувала дохід за ознакою « 101» - Заробiтна плата на ФОП ОСОБА_6 , а за ознакою « 157» - Дохiд, виплачений самозайнятiй особi, ще на підприємствах ТОВ «СЕРВІС-ТРАКТОР» та ТОВ «РЕМОНТ-НИК». 
Підставою для висновку про наявність порушення з боку Позивача є твердження перевіряючих, про те, що з аналізу наданих до перевірки документів неможливо встановити на які саме замовлення використано деталі та період виконання таких замовлень. 
Натомість згідно наданих Відповідачем до матеріалів справи та до перевірки документів, а саме калькуляцій вказано трудомісткість виготовлення деталей, зокрема за жовтень 2021 року в актах виконаних робіт від ФОП ОСОБА_2 на сторінці 39 акту перевірки вказано номенклатуру і кількість та в калькуляціях зазначено трудомісткість. 
Відповідачем було також зроблено висновок про порушення п.44.1 ст.44 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI на підставі дослідження звіту 1-ДФ у жовтні 2021 року в ФОП ОСОБА_2 , оскільки працювало 6 осіб (чоловіки) які могли працювати тільки при 8 годинному робочому дні та 20 денному робочому місяці, вказані 6 осіб повинні були працювати 8,8 год в день, виключно для одного суб`єкта господарювання. 
Суд погоджується з доводами Позивача про те, що розрахунку трудомісткості виготовлення деталей використовуються нормативи підготовчо-завершувального часу, основний та допоміжний час, час на обслуговування робочого місця, час на відпочинок та особисті потреби, час на організацію виробництва і відхилення 10% нормативної трудомісткості ДП «Ливарний завод» від фактичної, що склалася у ФОП ОСОБА_2 за жовтень 2021р. не є істотною умовою для зняття витрат в повному обсязі по отриманим послугам від ФОП ОСОБА_2 .
Щодо отримання від ФОП ОСОБА_2 водночас з ДП «Ливарний завод» в жовтні 2021 року доходу від ТОВ «Сервіс-трактор» (код ЄДРПОУ 31210280), за зверненням ДП «Ливарний завод» (лист № 147 від 06.09.2024р.), ТОВ «Сервіс-трактор» надав документальне підтвердження отриманих доходів і з`ясувалось, що дохід був отриманий від здачі в оренду легкового автомобіля RENAULT НОМЕР_3 в сумі 6500 грн., вантажного автомобіля MAN НОМЕР_4 в сумі 2500 грн. 
Крім того, щодо достовірності господарських операцій з ФОП ОСОБА_2 (Р.Н.О.К.П.П. 2706221007) та ФОП ОСОБА_1 (Р.Н.О.К.П.П. 2250819907), судом досліджено креслення, калькуляції до деталей, вузлів, що виготовлялись вищезазначеними контрагентами, а також оренди нежитлових приміщень, обладнання, штатний розпис працівників та табеля обліку робочого часу, що підтверджують фактично надання послуг. 
Суд вважає висновки Відповідача такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства України, а дослідження первинних документів по ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 є підтвердженням господарських операцій згідно п.п.1.2 п.1.п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за 3168/704.
Згідно п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №3168/704 та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» всі первинні документи, надані під час перевірки, виписані ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 мають обов`язкові реквізити: назву підприємства, від імені якого складений документ, назву документа, код форми, дату і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. 
Також судом досліджено взаємовідносини Позивача з ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ).
Згідно наявних в справі доказів в 2019 році ФОП ОСОБА_5 відповідно до Договору №27-03/2019 від 27.03.2019 року надав комплекс послуг з організації участі в Міжнародній виставці AGRIPLANTA 2019 (с. Фундуля, Румунія) у складі комплексного стенду «Українські виробники», яка проходила з 16 травня по 19 травня 2019 року на суму 109925,98 грн., в якій приймали участь директор ОСОБА_7 , менеджер ОСОБА_8 . 
В якості експонатів була представлена експортована техніка румунського дилера STRONG MACHINERY. Позивачем отримано диплом учасника виставки. 
Згідно матеріалів справи, акти приймання передачі послуг, мають всі обов`язкові реквізити первинного документа, що підтверджують фактичне надання таких послуг в повному обсязі згідно умов договору. 
Крім того, згідно договору №П-29/2019 від 29.08.2019 року ФОП ОСОБА_9 надав послуги з організації участі у міжнародній виставці «AGRO SHOW 2019» у складі колективного стенду «Україна» на суму 48331 грн., яка проходила з 19 вересня по 22 вересня 2019 року в с. Беднари (Польща, Познаньський повіт). Позивачем на результатами виставки отримано диплом учасника.
Також в 2020 році ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) згідно договору № 17 від 17.01.2020р. надав комплекс послуг з організації участі в виставці «Зернові технології 2020» на суму 68000,00 грн., яка проводилась в м. Київ, Міжнародний виставковий центр, Броварський проспект,15. Згідно наказу №16 від 12.02.2021р. в виставці прийняли участь працівники підприємства –менеджер зі збуту ОСОБА_8 , водій ОСОБА_10 , який здійснював доставку автомобілем МАN НОМЕР_8 по подорожньому листу №46 від 13.02.2021р., ТТН №302/2 від 13.02.2021 року експонат - коток КР-6П-01 в кількості 1 одиниці, К2У-2,0 в кількості 1 одиниці та директор ОСОБА_7 , інженер-конструктор ОСОБА_11 . 
Також, згідно Договору №П-В006/2022 від 27.08.2022року ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) надав інформаційно-консультаційні послуги з питань організації проведення міжнародної виставки «AGRO SHOW 2022» у складі колективного стенду «Україна» на суму 124009,75 грн., яка проходила з 23вересня по 25 вересня 2022 року в с. Беднари (Польща, Познаньський повіт). На даній виставці представляли інтереси підприємства директор Ганусяк Л.С. та менеджер зі збуту ОСОБА_8 . На виставці в якості експонатів була представлена експортована техніка литовського дилера METALO TECHNOLIJOS. Отримано диплом учасника виставки. (Даний договір в Акті перевірки не описаний). 
Відповідно до Договору надання послуг №296/2021 від 07 липня 2021 року ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) надала послуги по організації участі у Заході «Битва Агротитанів» на суму 56304 грн., яка відбулася 19 серпня 2021 року в смт. Білогір`я, Білогірського району, Хмельницької обл. В виставці прийняли участь інженер- конструктор ОСОБА_11 , водій ОСОБА_10 , який здійснював доставку автомобілем МАN НОМЕР_9 по подорожньому листу №341 від 17.08.2021р., ТТН №№ 311/2 від 17.08.2021 року експонати- котки в кількості -3 одиниці, Водорозподілювач ВР- 4 в кількості 1 одиниці. У Заході приймав участь директор Ганусяк Л.С. Списки учасників Заходу «Битва Агротитанів» яка відбулася в смт. Білогір`я, Білогірського району, Хмельницької обл. з вказаними прізвищами, іменами, адресами, місцями роботи та посади, схему розміщення техніки ДП «Ливарний завод», фотозвіт, посилання на висвітлення подій в ЗМІ були надані контролюючому органу. 
Також згідно матеріалів справи відповідно до Договору надання послуг № 297/2021 від 07 липня 2021 року ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) надала послуги по організації участі у Заході «Битва Агротитанів» на суму 77382 грн., яка відбулася 26-27 серпня 2021 року в Полтавській обл., Карлівського району, с. Ланна, на базі ПП «ЛАННА АГРО». В виставці прийняли участь директор ОСОБА_7 , інженер- конструктор ОСОБА_11 , водій ОСОБА_10 , який здійснював доставку автомобілем МАN BA0339ЕО по подорожньому листу №351/1 від 25.08.2021р., ТТН №№310/4 від 25.08.2021 року котків в кількості - 3 одиниці, Водорозподілювача ВР-4 в кількості 1 одиниці. Списки учасників Заходу «Битва Агротитанів» яка відбулася в Полтавській обл., Карлівського району, с. Ланна, на базі ПП «ЛАННА-АГРО» з вказаними призвіщами, іменами, адресами, місцями роботи та посади, схему розміщення техніки ДП «Ливарний завод», фотозвіт, посилання на висвітлення подій в ЗМІ були надані контролюючому органі. 
Доводи Відповідача про те, що у ФОП ОСОБА_3 відсутні об`єкти оподаткування у Хмельницькій та Полтавській областях, є фактично покладенням на Позивача відповідальності 3-х осіб, Позивач не може контролювати інформацію про об`єкти оподаткування ФОП ОСОБА_3 і не може нести відповідальність за їх ймовірно невірне відображення.
Також судом досліджено правовідносини Позивача з ФОП ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_5 ).
Так, в 2021 році підприємство уклало Договір №2801 від 28.01.2021 року з ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на надання послуг з організації участі в виставці «Зернові технології 2021» на суму 70000,00 грн., яка проводилась в м. Київ, Міжнародний виставковий центр, Броварський проспект,15. Згідно наказу №16 від 12.02.2021р. в виставці прийняли участь працівники підприємства – менеджер зі збуту ОСОБА_8 , водій ОСОБА_10 , який здійснював доставку автомобілем МАN НОМЕР_8 по подорожньому листу № 46 від 13.02.2021р., ТТН №302/2 від 13.02.2021 року експонат - коток КР-6П-01 в кількості 1 одиниці, К2У-2,0 в кількості 1 одиниці та згідно наказу № 17 від 15.02.2021року директор ОСОБА_7 , інженер-конструктор ОСОБА_11 . 
В силу п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Таким чином, у Позивача наявні всі необхідні документи на підтвердження таких фактів як наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, рух активів у процесі здійснення господарської операції, встановлення зв`язку між фактом придбання послуг та господарською діяльністю платника податку (а саме - отримання прибутку).
Так, рух активів та їх зберігання при здійсненні вище вказаних операцій підтверджується документами про оплату, укладеними договорами, документами податкового обліку, копії яких долучені до матеріалів справи та були досліджені судом.
Вищезазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Таким чином, дослідження вищевказаних доказів дозволяє зробити висновок про те, що витрати по господарських правовідносинах Позивача з ФОП ОСОБА_5 ( НОМЕР_10 ); ФОП ОСОБА_3 ( НОМЕР_6 ); ФОП ОСОБА_4 (3152618731) підтверджуються первинними документами, в тому числі актами виконаних робіт, які мають всі обов`язкові реквізити первинного документа, що підтверджують фактичне надання таких послуг в повному обсязі згідно умов договору, є економічно обґрунтованими, безпосередньо вплинули на результати господарської діяльності, тому Відповідач протиправно зробив висновок про необґрунтованість витрат Позивача на 553953,00грн. та донараховано прибуток на прибуток в сумі 99712 грн. 
Щодо висновку Відповідача в акті перевірки, що ДП «Ливарний завод» згідно наданих до перевірки карток рахунків 26 «Готова продукція», 901 «Собівартість реалізованої готової продукції», 701 «Дохід від реалізації готової продукції» на порушення вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, п.5, п.6, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 із змінами та доповненнями занизило фінансовий результат до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, за рахунок збільшення собівартості реалізованих товарів без отримання доходу на загальну суму 57369551 грн. , в т. ч. за період з 01.04.2019р. по 31.12 2019р. в сумі 15326601р., 2020 рік -9974127 грн., 2021рік - 22213367 грн., 2022 рік 6538766, 2023 рік - 3316690 грн. на підставі документу «Закриття місяця» судом встановлено наступне. 
Порядок формування собівартості продукції регламентовано Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку №16, в якому наведені тільки загальні принципи формування собівартості, а специфіку калькулювання містять галузеві Методрекомендації №373, затверджені наказом Мінпромполітики від 09.07.2007р., які передбачають складання планової та фактичної (звітної) калькуляції: Планова собівартість - прогнозне значення граничної величини витрат на виробництво, розрахованої на основі обґрунтованих норм витрачання сировини, матеріалів та оплати праці; основі Фактична (звітна) собівартість – розмір фактичних витрат, які здійснило підприємство під час виготовлення продукції, виконання робіт, надання послуг, яка розраховується на даних бухгалтерського обліку після закінчення звітного періоду. Розрахунок фактичної собівартості виготовленої продукції є обов`язковим. Для бухгалтерського обліку звітним періодом є місяць. 
В судовому засіданні головним бухгалтером Позивача було пояснено, що в ході господарської діяльності неможливо точно розрахувати виробничу собівартість продукції в момент її надходження з виробництва (оприбуткування), оскільки значно впливають змінні фактори: відсутність інформації про зарплату робітників за місяць; нерозподілені загальновиробничі витрати; необчислена амортизація виробничих та загальновиробничих основних засобів за місяць та інші обставини.
За такого Позивачем обрано метод ведення обліку готової продукції на основі нормативної (планової) собівартості, згідно п.2.20 Методичних рекомендацій з обліку запасів, які містяться у наказі Міністерства фінансів від 10 січня 2007 року №2.
Метод нормативних затрат при оцінці вибуття запасів базується на застосуванні затверджених підприємством норм витрат на виробництво одиниці продукції (робіт, послуг). Норми розраховуються з урахуванням нормальних рівнів використання запасів, праці, виробничих потужностей і діючих цін. Для забезпечення максимального наближення нормативних витрат до фактичних підприємство повинно регулярно аналізувати відхилення від норм та у разі необхідності переглядати встановлені норми. Оцінка готової продукції (робіт, послуг) за нормативними затратами на дату балансу коригується до фактичної виробничої собівартості».
Коригування фактичної вартості випущеної та реалізованої продукції розраховується при проведенні документа «Закриття місяця» в кінці місяця після відображення всіх господарських операцій, які відображаються один раз на місяць (нарахування заробітної плати, спожитої електроенергії по підрозділам підприємства, нарахування амортизації, переоцінка валютних коштів і відображення курсових різниць, розподіл ТЗВ, розрахунок і коригування собівартості продукції, в т.ч. реалізованої в звітному місяці) проводиться розрахунок, який впливає на визначення виробничої собівартості. Розрахунок використанням програмного торгівельним підприємством. виконується забезпечення в автоматичному « 1С:Підприємство» режимі з Управління Доходи і витрати протягом звітного місяця відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення. 
В момент отримання доходу по бухгалтерському обліку відображаються записом: Дт 361,362 з Кт 701,703 - по ціні реалізації; Дт 701,703 з Кт 6412 - сума ПДВ; Дт 901 з Кт 26 - витрати по плановій собівартості (обліковій) Відповідно до п.11 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» «Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат. 
До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі.
Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві. 
Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) встановлюється підприємством самостійно та наведено в Додатку №7 до наказу №69 від 01.04.2019р. «Про облікову політику на підприємстві». 
Витрати, що включені до вартості виробленої продукції та виконаних послуг, реалізованої протягом звітного періоду, розподіляються пропорційно до планової собівартості з записом «Коригування вартості списання» з зазначенням конкретних первинних документів і відображаються записом Дт рахунку 901 «Собівартість реалізованої продукції» Кт 26 «Готова продукція». 
Коригування вартості списання реалізованої продукції може мати як позитивне так і від`ємне значення. 
Відповідачем в результаті перевірки не враховано від`ємне значення фактичної собівартості від планової, відображене в бухгалтерському обліку в сумі 74 680 058 грн., а враховане тільки позитивне значення на загальну суму 57 369 551 грн., та відображено факт завищення собівартості реалізованих товарів без отримання доходу на загальну суму 57369551 грн., в т. ч. за період з 01.04.2019р. по 31.12 2019р. в сумі 15326601грн., 2020 рік - 9974127 грн., 2021рік - 22213367 грн., 2022 рік – 6538766 грн., 2023 рік - 3316690 грн. на підставі документу «Закриття місяця».
Однак, не враховано по вищезазначеному документу «Закриття місяця» факт заниження собівартості реалізованих товарів без отримання доходу на загальну суму 74680058 грн. , в т. ч. за період з 01.04.2019р. по 31.12 2019р. в сумі 21652164 грн.., 2020 рік - 14216681 грн., 2021 рік - 28028836 грн., 2022 рік – 4794049 грн., 2023 рік - 5988328 грн., відображених в Картках рахунку №901 «Собівартість реалізованої продукції». 
По результатам даного документу та документу «Визначення фінансового результату» розраховується фінансовий результат до оподаткування, показники якого відображаються в «Звіті про фінансові результати». 
Відповідно п.п. 86.10 ст.86 Податкового кодексу України , в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника. Таким чином, фахівцями Головного управління ДПС у Миколаївській області при визначенні собівартості реалізованих товарів без отримання доходів згідно документу «Закриття місяця» потрібно враховувати як від`ємне так і позитивне значення. За підсумками визначених доходів та витрат від усіх видів діяльності розраховується фінансовий результат від діяльності підприємства до оподаткування.
З огляду на викладене Відповідачем не дотримано вимог діючого законодавства при визначені собівартості реалізованої продукції, оскільки протиправно не враховано від`ємне значення коригування вартості списання в сумі 74 680 058 грн., а враховано тільки позитивне значення в сумі 57 369 551 грн. і цю же суму безпідставно вибірково знято з собівартості реалізованої продукції та донараховано податок на прибуток в сумі 10 326 519 грн. 
Таким чином, висновки, викладені Акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки Дочірнього підприємства «Ливарний завод» ТДВ «Первомайськдизельмаш» від 22.05.2024р. № 10089/14-29-07-01/30125136 в частині порушення положень п. 44.1, п.44.2, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02 грудня №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 12 145 540 грн. необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства України. 
Також в матеріалах справи наявне економічне експертне дослідження №ЕД-19/115-24/11341-ЕК від 15.07.2024р., що було проведено Миколаївським науково-дослідним експертно криміналістичним центром МВС України, висновки якого свідчать про відсутність порушень з боку Позивача.
Крім того, за наслідками перевірки було складено протоколи про адміністратвині правопорушення, за наслідками розгляду яких Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 22.08.2024р. по справі № 484/3662/24 винесено Постанову, якою було встановлено відсутність порушень з боку ОСОБА_12 порядку ведення податкового обліку підприємства, провадження по справі було закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно ч.1.п.1 статті 247 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Постанова набрала законної сили.
Згідно положень частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України , обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно положень частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України , вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваного рішення суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже суд вважає, що Відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № 1468814290701 від 28.06.2024р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання Відповідача за податком на прибуток підприємств на загальну суму 13316457,00 грн. (тринадцять мільйонів триста шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень) з урахуванням нарахованих штрафних санкцій у розмірі 1170918,00 грн. (один мільйон сто сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень), отже воно підлягає скасуванню, а позов задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов Дочірнього підприємства "Ливарний завод" ТДВ "ДИЗЕЛЬМАШ-КГУ" (вул. Леоніда Каденюка, 17, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 30125136) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код 44104027) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 1468814290701 від 28.06.2024.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код 44104027) на користь Дочірнього підприємства "Ливарний завод" ТДВ "ДИЗЕЛЬМАШ-КГУ" (вул. Леоніда Каденюка, 17, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, 55213, ідентифікаційний код 30125136) судові витрати в розмірі 24224,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник   

Рішення складено в повному обсязі 
16.02.26