ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" березня 2026 р. Справа №909/539/25
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,
суддів: Бонк Т.Б.,
Якімець Г.Г.,

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи
розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича, б/н від 06.11.2025
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025, суддя Кобецька С.М., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складено 20.10.2025
у справі № 909/539/25
за позовом комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління",
до відповідача фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича,
про стягнення 117 162,00 грн. витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог позивача 
01.05.2025 комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до фізичної особи - підприємця Шутяка Євгенія Михайловича про стягнення витрат, пов`язаних з демонтажем та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) в сумі 117 162,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач повторно, самовільно та з порушенням вимог «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 встановив вивіску за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 41, без належного погодження та отримання паспорта розміщення малих архітектурних форм (вивісок). 
Відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади та Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок), витрати на демонтаж підлягають відшкодуванню власником конструкції, а у випадку повторного самовільного встановлення — у п`ятикратному розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 позов комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" до фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича про стягнення 117 162,00 грн. витрат, з демонтажу та зберігання малої архітектурної форми (вивіски) задоволено. 
Рішення суду обґрунтоване тим, що фізична особа-підприємець повторно самовільно встановила малу архітектурну форму (вивіску) за адресою проспект Свободи, 41 у місті Львові без належно оформленого паспорта та погодження, чим порушила Порядок розміщення малих архітектурних форм (вивісок), затверджений рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1025 від 11.11.2016. 
Демонтаж здійснено на підставі наказу уповноваженого органу, у межах повноважень органів місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про благоустрій населених пунктів» та відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003.
Суд визнав доведеними понесені позивачем витрати на демонтаж, транспортування та зберігання конструкції, оскільки вони підтверджені договором із підрядником, актами виконаних робіт, банківськими виписками та розрахунками. Вартість зберігання визначена відповідно до Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади — у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання. Також правомірно включено податок на додану вартість, оскільки комунальне підприємство є платником ПДВ, а відшкодування витрат розглядається як оплата послуг у розумінні Податкового кодексу України.
Оскільки мало місце повторне самовільне встановлення вивіски за тією ж адресою, застосовано рішення Львівської міської ради №310 від 13.04.2017, якою передбачено відшкодування витрат у п`ятикратному розмірі у разі повторного порушення. Таке рішення є обов`язковим до виконання відповідно до статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи
07.11.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича, б/н від 06.11.2025 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/539/25.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, оскільки встановлені судом обставини не підтверджені належними доказами, а також неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права.
Скаржник вказує, що п`ятикратний розмір витрат визначено на підставі рішення Львівської міської ради № 310, яке є підзаконним актом і не може встановлювати засади цивільно-правової відповідальності, оскільки відповідно до Конституції України такі засади визначаються виключно законами. Крім того, це рішення втратило чинність і не підлягає застосуванню.
Скаржник також вказує на відсутність доказів належності демонтованої вивіски відповідачу та відсутність доказів його причетності до порушення законодавства про рекламу. Матеріали справи не містять правовстановлюючих документів на малу архітектурну форму, а також доказів фактичного користування відповідачем приміщенням чи вивіскою у спірний період. Позивач не довів, що демонтована 13.08.2019 вивіска є тією самою, яка була демонтована раніше, а лише посилається на її зовнішню подібність, що не підтверджує індивідуалізацію речі відповідно до статті 184 ЦК України.
Щодо договору-заявки від 07.06.2019 зазначає, що Мельник Р.С., який в оскаржуваному рішенні визначений як представник відповідача та який звернувся до позивача із заявою-договором із проханням повернути демонтовану позивачем вперше вивіску, гарантував оплату витрат на її демонтаж, перевезення та зберігання, а також зобов`язувався не встановлювати жодних конструкцій без належно оформленого дозволу на їх розміщення і, у разі самовільного встановлення конструкцій за тією ж адресою — проспект Свободи, 41 у м. Львові — погоджувався сплатити витрати у п`ятикратному розмірі, не був уповноважений діяти від імені відповідача.
Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Матеріали справи не містять жодних доказів такого схвалення відповідачем зазначеного правочину.
Крім того, у справі відсутні належні докази отримання відповідачем листа та наказу про демонтаж.
Скаржник наголошує, що для покладення цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку та вини. Позивач не довів наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення.
Окремо зазначає, що суд першої інстанції не розглянув по суті клопотання про закриття провадження у справі. На думку скаржника, спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки позивач не довів, що спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням відповідачем господарської діяльності. Наявність у фізичної особи статусу ФОП не означає, що вона виступає підприємцем у всіх правовідносинах. 
25.11.2025 від позивача - комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича відмовити в повному обсязі. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі № 909/539/25 залишити без змін.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2025 справу №909/539/25 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича, б/н від 06.11.2025 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/539/25. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції
В процесі моніторингу розміщення малих архітектурних форм (вивісок) на території м. Львова виявлено порушення фізичною особою-підприємцем Шутяком Євгенієм Михайловичем Порядку встановлення малих архітектурних форм (вивісок), затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025, а саме: неодноразове самовільне встановлення малої архітектурної форми (вивіски) на зовнішній поверхні будинку за адресою: проспект Свободи,41 у м. Львові.
Так, в 2019 році інженерами комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" в ході проведення моніторингу території м. Львів виявлено самовільне встановлення без відповідного погодження малої архітектурної форми (вивіски), що складалася з трьох частин, на фасаді будівлі за адресою: проспект Свободи,41 у м. Львові та належала ФОП Шутяку Євгену Михайловичу.
На юридичну адресу відповідача Департамент містобудування Львівської міської ради направив вимогу №23/Р-11-564 від 20.02.2019 про демонтаж вивіски.
У зв`язку із невиконанням відповідачем в добровільному порядку демонтажу вивіски, 05.06.2019 позивач на підставі наказу Департаменту містобудування №19 від 13.03.2019 здійснив примусовий демонтаж, що підтверджується Актом №6 проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 05.06.2019.
07.06.2019 представник відповідача - Мельник Р.С. звернувся до позивача із заявою-договором, в якій просив повернути демонтовану позивачем вивіску та гарантував здійснити оплату витрат за демонтаж, перевезення та зберігання конструкції. У заяві-договорі обумовлено зобов`язання не здійснювати встановлення будь-яких конструкцій без належно оформленого дозволу на їх розміщення, а у разі самовільного встановлення конструкцій за тією ж адресою, де такі вже були демонтовані силами позивача, а саме: проспект Свободи,41 у м. Львові, погодився здійснювати оплату витрат-у п`ятикратному розмірі. Такий факт відомий відповідачу, про що зазначається в письмових поясненнях (запереченнях) наданих суду.
Відповідно до виписки банку по рахунку КП "Адміністративно-технічне управління" від 25.06.2019 відповідач здійснив оплату у розмірі 7 308,00 грн, відповідно вивіску - повернуто відповідачу.
В процесі здійснення чергової перевірки розміщення малих архітектурних форм (вивісок) за адресою: м. Львів, просп. Свободи,41 виявлено повторне встановлення відповідачем аналогічної малої архітектурної форми (вивіски), що складається з трьох частин, яка вже була демонтована позивачем 05.06.2019.
26.07.2019 Департамент містобудування Львівської міської ради звернувся до відповідача із вимогою №23/Р-11-2637, в якій запропонував останньому добровільно усунути допущені порушення в термін до 10.08.2019 та попередив, що у разі невиконання цієї вимоги демонтаж здійснить КП "Адміністративно-технічне управління", а на відповідача буде покладений обов`язок компенсації витрат пов`язаних з демонтажем та зберіганням конструкцій.
Відповідач вимоги, зазначені у Листі №23/Р-11-2637 від 26.07.2019 не виконав.
13.08.2019 Департамент містобудування Львівської області видав наказ №85 "Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)", в якому зобов`язав позивача до 14.02.2020 демонтувати самовільно встановлені вивіски, розміщені, зокрема, за адресою: просп. Свободи, 41 в м. Львові, власником якої є ФОП Шутяк Євген Михайлович.
20.08.2019 КП "Адміністративно-технічне управління" здійснило демонтаж самовільно встановленої вивіски - із залученням підрядних організацій, про що складено Акт проведення демонтажу спеціальних конструкцій №11 від 20.08.2019.
Демонтаж та транспортування самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок), що складається з трьох частин, проводив підрядник ФОП Алексєєва М.М. згідно Договору про надання послуг №02/04/19 від 02.04.2019.
Згідно Додатку №1 до Договору про надання послуг №02/04/2019 від 02.04.2019 демонтаж вивісок розміром від 0.21 до 0,5 м. кв становить 562,00 грн, демонтаж конструкції розміром від 1,01 до 2,0 м.кв становить 350 грн.
Загальна вартість робіт з демонтажу та транспортування самовільно встановленої вивіски складає 912,00 грн, з них: 562,00 грн за демонтаж вивісок та 350 грн за демонтаж конструкції, яка сплачена позивачем підряднику ФОП Алексєєвій М.М., що підтверджується випискою по рахунку за 09.09.2019.
Зберігання демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) здійснювалось на складі позивача, що підтверджується копією накладної №93 від 20.08.2019. Вартість наданих послуг по зберіганню складає 18 615,00 грн
При здійсненні нарахування витрат за зберігання малої архітектурної форми (вивіски) позивач, посилаючись на положення п.13.4.2 "Правил благоустрою Львівської міської ради територіальної громади", затверджених ухвалою сесії Львівської міської ради №376 від 21.04.2011, відповідно до якого за зберігання спеціальної конструкції їх власники сплачують витрати у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання. Внаслідок чого, відповідач має відшкодувати витрати пов`язані із зберіганням демонтованої 20.08.2019 вивіски в сумі 18615,00 грн.
Загальна вартість витрат КП "Адміністративно-технічне управління", понесених у зв`язку з демонтажем, транспортування та зберігання малої архітектурної форми (вивіски) становить 23 432,40 грн, з яких:
- 912 грн демонтаж, транспортування конструкцій,
- 0 грн використання спецтехніки,
- 18 615 грн зберігання конструкцій = 365 дні * 17 грн * 3 конструкції,
- 3 905,40 грн - ПДВ 20 %.
Відповідно до рішення Львівської міської №310 від 13.04.2017 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 11.11.2016 №1025"), яке діяло на час виявлення порушення, позивач здійснив п`ятикратне нарахування витрат у розмірі 117 162,00 грн (23 432,40 грн х 5 =117 162,00 грн).
З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача Листом-вимогою №2410-10-5964 від 04.10.2019, в якому вимагав повернення витрат, понесених КП "Адміністративно-технічне управління", у зв`язку з демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми.
Однак, відповідач відповіді на вимогу не надав, витрати не сплатив.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у цій справі оскаржується відповідачем в повному обсязі.
Предметом позовних вимог є відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат в розмірі 117 162,00 грн, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням незаконно встановленої демонтованої малої архітектурної форми (вивіски).
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
При перегляді рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 колегією суддів Західного апеляційного господарського суду встановлено недотримання місцевим господарським судом вимог п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України (позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано).
Відповідно до абзацу 2 ч.8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Як вбачається з матеріалів справи позовна заява комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" подана у паперовій формі, шляхом її направлення на адресу Господарського суду Івано-Франківської області засобами поштового зв`язку, цінним листом, що підтверджується поштовим конвертом, який містить штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення №7900800294203 (том 1-ий, аркуш 66).
Надіслана на адресу Господарського суду Івано-Франківської області у паперовій формі позовна заява не містить відтвореного підпису в.о. директора КП «Адміністративно-технічне управління» Василя Шелемея.
Натомість, аркуш 1 тому 1 містить QR-код із зазначенням таких відомостей: СЕД Львівської міської ради IT-Enterprise №2410-вих-60862 від 28.04.2025 Підписувач Шелемей Василь Володимирович.
Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що за вказаним QR-кодом неможливо встановити підписанта позовної заяви.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, які набули чинності 05.10.2021 (далі - Положення).
Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).
Згідно з пунктом 24 розділу ІІІ цього Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням (пункт 25).
Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС (пункт 26).
Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що кваліфікованим електронним підписом підписуються електронні документи, які створюються та надсилаються до суду через підсистему «Електронний суд». Підписання учасниками справи електронним цифровим підписом паперових примірників процесуальних документів та перевірка такого підпису судом поза межами підсистеми «Електронний суд» чинним законодавством не передбачена.
Подібна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10.05.2022 у справі №916/2520/21.
Згідно з п.2 ч.1 ст.226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Враховуючи те, що позовна заява не містить відтвореного підпису в.о. директора КП «Адміністративно-технічне управління» Василя Шелемея апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом порушено вимоги п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/539/25 підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судові витрати.
На підставі ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича, б/н від 06.11.2025– залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2025 у справі №909/539/25 – скасувати. Прийняти нове судове рішення. 
Позов комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" до відповідача фізичної особи-підприємця Шутяка Євгенія Михайловича про стягнення 117 162,00 грн. витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) – залишити без розгляду.
Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст.ст. 287-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець