Справа № 727/1882/26
Провадження № 2-о/727/103/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:
головуючого судді - Слободян Г.М.
за участю секретаря судових засідань – Мадей Е.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження, в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місце знаходження: м. Чернівці Центральна площа,3) про встановлення факту припинення трудових відносин, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви. 
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме припинення трудових відносин.
Обгрунтовує заявлені вимоги тим, що 19.05.2017 року ОСОБА_1 , 01.08.1971 року була прийнята на посаду офісного службовця Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Поиск». Посилається на те, що з24.02.2024 року, у зв?язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та веденням активних бойових дій у м. Сєвєродонецьку, Луганської області продовження роботи неможливе. Зазначає, що на даний час, вона є внутрішньо переміщеною особою та проживає у АДРЕСА_1 . Вказує на те, що у зв?язку із тим, що м. Сєверодонецьк, Луганської області перебуває під окупацією, вона не може повернутися до виконання своїх трудових обов?язків, при цьому вона не може подати заяви про звільнення, оскільки місце перебування ПП «НВФ «Поск» невідоме, що робить неможливим її звільнення із займаної посади. Вказує на те, що відповідно до відомостей Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування (довідки форми ОК-5) від 17.09.2025 року ПП «НВФ «Поиск» за 2017-2021 роки, як страхувальник вносив страхові внески за застраховану особу  ОСОБА_1 , що свідчить про її перебування в трудових відносинах з ПП «НВФ «Поиск». Обгрунтовує свої вимоги тим, що встановлення факту припинення трудових відносин в судовому порядку необхідне їй у зв`язку з тим, що вона перебуває на обліку в Головному управлінн пенсійного фонду в Луганській області, як отримувач пенсії, що унеможливлю подати до Пенсійного фонду заяву про перерахунок пенсії, оскільки такий перерахунок проводиться на підставі документів, що підтверджують факт припинення трудової діяльності. Заявниця зазначає, що вона зверталася до ГУ ПФУ у Чернівецькій області про встановлення факту припинення трудових відносин, проте, згідно отриманого листа 21.01.2026 року вбачається, що персональна електронна облікова карта застрахованої особи Реєстру застрахованих осіб, що створена на установчі дані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не містить інформації про припинення трудових відносин зі страхувальником ПП «Науково-виробнича фірма «Поск», а тому встановити факт звільнення з роботи, а саме підтвердити чи спростувати припинення трудових відносин зі страхувальником ПП «Науково-виробнича фірма «Поиск» немає можливості.

Просить встановити юридичний факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Поиск» (код ЄДРПОУ: 23486040) на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з неможливістю продовження роботи з 24.02.2022 року, а саме: через тимчасову окупацію російською федерацією території України, зокрема: м. Сіверськодонецьк, Луганської області, де знаходиться приватне підприємство.
Рух справи та позиція сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.02.2026 року відкрито провадження в цивільній справі № 727/1882/26 та призначено до розгляду за правилами окремого провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2026 року залучено до участі в справі заінтересовану особу - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
Заявник  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Паланійчук В.П., скерував до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представником заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Коломицькою Д.В., скеровано на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Вирішення заяви залишають на розсуд суду.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Досліджені докази, встановлені обставини та застосовані норми права.
Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що  ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та проживає АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи №7726-5003834397 від 29.09.2025 року (а.с.9).
ОСОБА_1 12.03.2018 року було видано пенсійне посвідчення Серії НОМЕР_2 (а.с.10).
19.05.2017 року ОСОБА_1 , 01.08.1971 року була прийнята на посаду офісного службовця (реєстрація та облік) Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Пос», що підтверджується копією її трудової книжки Серії НОМЕР_3 від 02.09.1988 року (а.с.11-14).
Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування (довідки форми ОК-5) від 17.09.2025 року ПП «НВФ «Поиск» за 2017-2021 роки, як страхувальник вносив страхові внески за застраховану особу  ОСОБА_1 , що свідчить про перебування останньої в трудових відносинах з ПП «НВФ «Поиск» (а.с.15-17).
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 зверталася до ГУ ПФУ у Чернівецькій області про встановлення факту припинення трудових відносин, проте, згідно отриманого листа 21.01.2026 року вбачається, що персональна електронна облікова карта застрахованої особи Реєстру застрахованих осіб, що створена на установчі дані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не містить інформації про припинення трудових відносин зі страхувальником ПП «Науково-виробнича фірма «Поск». Відтак, встановити фікт звільнення з роботи, а саме підтвердити чи спростувати припинення трудових відносин зі страхувальником ПП «Науково-виробнича фірма «Поиск» немає можливості (а.с.18-19).
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
За змістом статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно ч.1 ст. 43 Конституції Україникожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується.
Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з?ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N? 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій N? 209 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (зі змінами), з 25.06.2022 року Сєверодонецька міська територіальна громада, по даний час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.
Згідно до ст.4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»N? 2136-IX, у зв?язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров?я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві.
Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та проживає АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи №7726-5003834397 від 29.09.2025 року.
На підставі всебічного з`ясованих обставин та досліджених доказів, судом встановлено, що 19.05.2017 року ОСОБА_1 , 01.08.1971 року була прийнята на посаду офісного службовця (реєстрація та облік) Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Пос», що підтверджується копією її трудової книжки Серії НОМЕР_3 від 02.09.1988 року. Зокрема, у відповідності до відомостей Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування (довідки форми ОК-5) від 17.09.2025 року ПП «НВФ «Поиск» за 2017-2021 роки, як страхувальник вносив страхові внески за застраховану особу  ОСОБА_1 , що свідчить про перебування  ОСОБА_1 в трудових відносинах з ПП «НВФ «Поиск».
Заявниця ОСОБА_1 пояснила, що вона зверталася до ГУ ПФУ у Чернівецькій області про встановлення факту припинення трудових відносин, проте, згідно отриманого листа 21.01.2026 року вбачається, що персональна електронна облікова карта застрахованої особи Реєстру застрахованих осіб, що створена на установчі дані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКІ НОМЕР_1 ) не містить інформації про припинення трудових відносин зі страхувальником ПП «Науково-виробнича фірма «Поск», у зв`язку з чим, встановити факт звільнення з роботи, а саме підтвердити чи спростувати припинення трудових відносин зі страхувальником ПП «Науково-виробнича фірма «Поиск» немає можливості.
ОСОБА_1 немає іншої можливості встановити факт припинення трудових відносин, інакше ніж за рішенням суду. Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно для підтвердження Пенсійному фонду України, що вона не є працюючим пенсіонером, оскільки від цього залежить вирішення питання щодо перерахунку пенсії, як соціальної гарантії наданої державою. Однак, враховуючи те, що місце роботи заявниці на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України, у неї відсутня можливість припинить трудовий договір в інший спосіб, окрім звернення до суду.
Положеннямист. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадя та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачен гарантії прав і свобод громадян України, які виїхали за межі тимчасово окупован території, визначено, що громадянам України гарантується дотримання у повном обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ним тимчасово окупованої території.
Приписами п.4 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36, статей 38, 39 Кодексу законів про працю України, у зв' язку з неможливістю продовження роботи з таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживоон. для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов?язковим державним соціальним страхуванням на випадо безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особі заяву на ім?я роботодавця про припинення трудового договору.
Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України N?260 ві 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору мі працівником і фізичною особою», та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 2 червня 2001 року за N? 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудовол договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізично особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності одні зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.
Отже, за таких обставин, розірвання трудового договору у загальному порядку передбаченому трудовим законодавством, є об?єктивно неможливим.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника.
Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ №5 від 31.03.1995 р.).
Відповідно до Постанови Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно положень ст. 12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,11,76,81,211,258-259,263-265,268,272-273,293,294,315 ч.2, 354 ч.1 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1  про встановлення факту припинення трудових відносин – задовольнити.
Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 , (РНКОПП: НОМЕР_1 ) та Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Поиск» (код ЄДРПОУ: 23486040) на підставі ст..38 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з неможливістю продовження роботи з 24.02.2022 року, а саме: через тимчасову окупацію російською федерацією території України, зокрема: м. Сіверськодонецьк, Луганської області, де знаходиться приватне підприємство.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через суд першої інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення.
Повний текст судового рішення складено 07.04.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.