Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________

Справа № 299/1639/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональними органами безпеки Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 02.03.2026р. до ЄРДР за №2202607000000053 по обвинуваченню-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючий, одружений- на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, 
В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ (далі - Закон «Про оборону України») військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважається збройною агресією.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3542-ХІІ (далі - Закон «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Пунктом 8 ст. 4 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно п. 5 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.
Пунктами 1, 3 цієї ж статті Закону зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.
Пунктом 2 ст.26 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно ст. 17 Закону «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон «Про військовий обов`язок і військову службу») захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ст.1 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації, строк проведення якої постійно продовжується.
На виконання вимог Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», вищевказаних Указів Президента України про проведення загальної мобілізації, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, інших нормативних документів, наказів та директив Генерального штабу, мобілізаційних розпоряджень працівниками Закарпатського обласного, міських та районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки стали систематично проводитись заходи з встановлення мобілізаційного ресурсу держави та подальшого доукомплектування ЗСУ і інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виклику громадян для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, призову під час мобілізації, в т.ч. серед внутрішньо переміщених осіб, які не виконують правила військового обліку, і після початку повномасштабного вторгнення зс рф змінили місце проживання та, прибувши на територію Закарпатської області, не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не стали на військовий облік та ухиляються від нього, та інші заходи з мобілізації людських ресурсів з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань з метою забезпечення оборони України в особливий період, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, а також забезпечення виконання військового обов`язку громадянами України.
Судом встановлено, що мешканець с.Олешник, Берегівського району, Закарпатської області, ОСОБА_4 , знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ТЦК та СП, умисно, перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період при наступних обставинах.
Так, у обвинуваченого ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 26.03.2024 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення інформації про місце розташування військовослужбовців під час виконання їх службових обов`язків. На виконання свого умислу ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон Росо Х6 5G, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з СІМ-картою з телефонним номером НОМЕР_3 на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 за наступними датами, а саме, 26.03.2024, 22.01.2025, 10.04.2025, 23.04.2025, 29.04.2025, 24.08.2025, 11.11.2025, 06.02.2026, розмістив відеозаписи, на яких присутні спільні мобільні пости патрульної поліції та військовослужбовців центрів комплектування та соціальної підтримки в Ужгородському та Мукачівському районах Закарпатської області. В даних відеозаписах містилась інформація з відомостями про місця і час проведення відповідних заходів указаними військовими формуваннями, яка допомагала уникнути мобілізації громадянам України, які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації в особливий період.
Перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань полягає у вчиненні діяння (дій або бездіяльності), яке виражається у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотному зниженні її ефективності.
Умислом ОСОБА_4 прямо охоплювались дії, спрямовані на заподіяння шкоди діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки як військових формувань ЗСУ. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював об`єктивно існуючу небезпеку свого діяння.
Так, ОСОБА_4 маючи у користуванні свій особистий аккаунт в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » організував забезпечення постійного функціонування сторінки шляхом систематичного наповнення контентом - поширення відеозаписів з інформаційними повідомленнями відповідної тематики.
Зокрема, 26 березня 2024, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 на території АДРЕСА_2 ;
січня 2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_5 на території АДРЕСА_1 ;
10 квітня 2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_5 на території АДРЕСА_1 ;
квітня 2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6 на території АДРЕСА_3 ;
29 квітня 2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6 на території м.Виноградів, Закарпатської області;
серпня 2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 на території АДРЕСА_2 ;
11 листопада 2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_6 на території АДРЕСА_3 ;
06 лютого 2026, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , на своєму особистому аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 розмістив відеозапис про місце перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_5 на території АДРЕСА_1 .
Згідно з листів ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вищевказані дати військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , здійснювали заходи оповіщення та призову громадян на території Ужгородського району, м. Мукачево та м.Виноградів. Разом з цим, у відповідях містяться відомості про те, що поширювана інформація в соціальній мережі «tiktok» використовується особами, які ухиляються від виконання свого військового обов`язку та не прибули до РТЦК та СП, під час загальної мобілізації в особливий період на території Ужгородського, Мукачівського та Берегівського районів, як спосіб отримання інформації про пересування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою ухиляння від виконання військового обов`язку та мобілізації, в порушення ст. 65 Конституції України, чим вчиняється перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України.
Таким чином, ОСОБА_4 чітко усвідомлював характер відеозаписів, котрі поширював на своєму аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 а також те, що вказані відеоматеріали перешкоджають законній діяльності працівників центрів комплектування, особисто беручи участь у поширенні, консолідації та трансляції відповідної інформації.
Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_9 , перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, розмістивши на своєму аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 відеозаписи, на яких містилась інформація про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 втрутився в їх законну діяльність та створив перешкоди в діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що призвело до суспільно- небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Перешкоджання з боку ОСОБА_4 фактично представляє собою цілеспрямовану діяльність, яка полягає у незаконному втручанні, що створює перешкоди, перепони, для недопущення, припинення відповідної законної діяльності військових формувань, за відсутності ознак державної зради у вигляді підривної діяльності проти України.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.114-1 КК України, а саме у перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.
Зокрема, в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив, що дійсно він здійснив в 2025р. перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період за обставин, вказаних прокурором в обвинувальному акті, а саме, на своєму аккаунті в соцмережі «tiktok» під іменем « ОСОБА_5 » та ідентифікатором « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщував відеозаписи, на яких містилась інформація про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_10 , дуже жалкує, що так сталося, просив суд суворо не карати.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України за кваліфікуючою ознакою як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, обвинувачений винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний ним злочин. 
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. 
Зокрема, злочин, передбачений ст.114-1 КК України, може бути вчинений виключно з прямим умислом, а відтак обвинувачений повинен був усвідомлювати, що його дії спрямовані саме на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України в особливий період, і бажати настання таких наслідків. 
Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття та повне визнання своєї вини; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
Перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період (ст.114-1 ч.1 КК України), карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого ним злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудного, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують їх відповідальність.
Призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого (офіційно не працює, неодружений, раніше не судимий, на диспансерному обліку лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений на утримані та вихованні має троє неповнолітніх дітей). 
Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.114-1 КК України відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працюючий- є інвалідом 3-ї групи, одружений та на утриманні і вихванні має двоє неповнолітніх дітей, а також з 2022р. взяв на виховання ще двох неповнолітніх дітей свого брата (а.п.48-56).
За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочину обставинам його скоєння та особистості винного, враховуючи принципову позицію державного обвинувача, який просив призначити покарання обвинуваченому в мінімальних межах санкції ст.114-1 ч.1 КК України із застосуванням іспитового строку, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все-ж можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, а відтак приходить до переконання про призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.114-4 КК України із застосуванням іспитового строку за правилами, передбаченими ст.ст.75-76.
Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Цивільний позов не заявлявся. 
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. 
Речові докази вирішити у відповідності до вимог ст.124 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.
В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2026р., якою накладений арешт на мобільний телефон марки «Росо Х6 5в», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , який був вилучений в ході проведення обшуку 17.03.2026 року за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати
Визнаний постановою слідчого від 03.03.2026р. речовим доказом у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Росо Х6 5в», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , який був вилучений в ході проведення обшуку 17.03.2026 року за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . (знаходиться на відповідальному зберіганні у камері зберігання речових доказів СВ УСБУ в Закарпатській області)- повернути власнику ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. 

Головуючий	ОСОБА_1