ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2570/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Аліменка В.О., 
суддів Безименної Н.В., Вівдиченко Т.Р., 
за участю секретаря Коренко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення
В С Т А Н О В И Л А
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН" з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, у якому просило суд :
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.11.2023 №758020411 про стягнення штрафу у сумі 60 532,39 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ "ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН" зареєструвало податкові накладні при першій можливості, разом з тим контролюючим органом не доведено вину платника податку на додану вартість у випадках порушення строків реєстрації податкових накладних. Крім того позивач зазначає про наявність форс-мажорних обставин у вигляді запровадження воєнного стану в Україні та мобілізації директора товариства по 14.01.2023, які в сукупності свідчать про відсутність вини у позивача щодо порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН визначених ст. 201.10 ст. 201, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, тобто порушення мало місце внаслідок впливу надзвичайних та невідворотних обставин, настання яких позивач не міг спрогнозувати та вплинути на них.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.
Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ГУ ДПС у Київській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, в порядку п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН» за 2022 рік.
Перевіркою встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених п.201.10 ст. 201, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу.
За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки № 71452/5/26-15-04-11/40256272 від 03.11.2023 та направлено платнику засобами поштового зв?язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідно відмітки Укрпошти вручено платникові - 09.11.2023 року.
Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі акту камеральної перевірки від 03.11.2023 №71452/ж5/26-15-04-11/40256272 прийнято податкове повідомлення - рішення від 30.11.2023 № 230110411 на загальну суму ПДВ 60532,39 гривень.
Спірне податкове повідомлення-рішення надіслано засобами поштового зв?язку на адресу ТОВ «ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН», відповідно до відмітки Укрпошти вручено платникові - 22.12.2023 року.
Позивач, вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суд не приймає до уваги факт мобілізації директора товариства по 14.01.2023 року як поважну причину несвоєчасного дотримання вимог норм податкового законодавства, оскільки за даними інформаційних систем ДПС України ТОВ "Темпері Констракшн" протягом 2022 року фактично виконувало податкових обов`язок з подання податкової звітності, зокрема : з ПДВ - з 18.07.2022 (подані декларації за березень, квітень, травень 2022 року), декларація за липень 2022 подана 18.08.2022; податкові декларації з ПДВ за періоди серпень, вересень, жовтень, грудень 2022 року подані позивачем з відсутністю показників до декларування.
Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Податкового кодексу України обставинами, що звільняють особу від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень, а також порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, визнається, зокрема, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Зміст та правова природа форс-мажорних обставин розкриті у статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, відповідно до якої Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати здійснюють засвідчення таких обставин та видають відповідний сертифікат протягом семи днів з моменту звернення суб`єкта господарювання. При цьому для суб`єктів малого підприємництва видача такого сертифіката здійснюється безоплатно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Сертифікат Торгово-промислової палати України або уповноваженої нею установи є належним доказом існування форс-мажорних обставин та, відповідно, підставою для продовження строків виконання зобов`язань і звільнення від застосування штрафних санкцій на період дії таких обставин.
Разом із тим, як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїй усталеній практиці (зокрема, у постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21, від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22), форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру. Особа, яка посилається на їх наявність, повинна довести не лише сам факт їх існування, а й те, що такі обставини були надзвичайними і невідворотними саме для конкретних правовідносин та об`єктивно унеможливили виконання відповідного обов`язку.
Аналогічно, у постановах від 05.12.2023 у справі № 917/1593/22, від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22, від 18.03.2025 у справі № 520/24329/23 та від 29.05.2025 у справі № 160/22631/23 Верховний Суд наголосив, що сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним можливим доказом існування форс-мажорних обставин, а такі обставини повинні оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами у справі з урахуванням конкретних фактичних обставин.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», виданим на підставі пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в державі введено правовий режим воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє станом на час розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2022 року надійшла повістка про мобілізацію до лав Збройних Сил України директора підприємства - ОСОБА_1 .
У зв`язку з мобілізацією директора підприємства всі працівники були звільнені.
З 01.03.2022 по 14.01.2023 року директор підприємства брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф про України.
Позивач вказує, що перебуваючи у лавах Збройних Сил України, а саме у Військовій частині НОМЕР_1 та приймаючи участь в бойових діях був позбавлений можливості своєчасно зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.
10.02.2023 року на адресу відповідача була направлена заява про неможливість подання податкової звітності, в якій зазначено про мобілізацію директора підприємства та відсутності можливості подання податкової звітності.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України "Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни" від 03 березня 2022 року Nє 2115-IX (далі - Закон Nє 2115) фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов?язку подати документи.
У період дії воєнного стану або стану війни, а також протягом трьох місяців після його завершення до фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб не застосовується адміністративна та/або кримінальна відповідальність за неподання чи несвоєчасне подання звітності та/або документів, визначених підпунктом 1 цього пункту (підпункт 2 пункту 1 Закону Nє 2115).
Підпунктом 3 пункту 1 Закону Nє 2115 визначено, що особи, які не мають фізичної можливості протягом строку, визначеного цим Законом, подати звітність чи документи, зазначені у підпункті 1 цього пункту, у зв?язку з безпосередніми наслідками їх участі у бойових діях, звільняються від адміністративної та/або кримінальної відповідальності та подають звітність чи документи протягом одного місяця з дня закінчення наслідків, які унеможливлювали їх подання.
Отже, як вбачається із зазначених приписів Закону Nє 2115, він покликаний підтримати бізнес та створити правові механізми, спрямовані на звільнення юридичних осіб від відповідальності за несвоєчасне оприлюднення фінансової звітності на тлі військової агресії Російської Федерації.
Відповідно до пункту 112.8.9 Податкового кодексу України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).
Вторгнення Російської Федерації на територію України є загальновідомими обставинами та не потребують додаткового доказування та з огляду на те, що директор підприємства у період часу 01.03.222 по 14.01.223 був мобілізований до лав Збройних сил України, наявні форс-мажорні обставини, ні підставі яких та з урахуванням приписів Закону України №2155, пункту 112.8.9 Податкового Коедксу України, платник податків - товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН» звільняється від фінансової відповідальністі, позаяк штраф за несвоєчасну реєстрацію поадткових накладних у період воєнного стану не застосовується.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
На підставі зазначеного та з урахуванням того, що директор підприємства у період часу з 01.03.2022 по 14.01.2023 був мобілізований до лав Збройних Сил України, приймав безпосередню участь в бойових діях та відповідач був безпосередньо обізнаний щодо наявності таких обставин, позаяк директор підприємства повідомив про це відповідача, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення від 30.11.2023 Nє 758020411 про стягнення штрафу у сумі 60 532,39 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач не мав фізичної можливості зареєструвати податкові накладні, у зв?язку зі своєю безпосередньою участю в бойових діях, необхідних для забезпечення оборони У країни, захисту безпеки населення та інтересів держави через військову агресію російської федерації проти України. 
З урахуванням наведеного, оцінивши докази у їх сукупності відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів доходить висновку, що позивач довів наявність обставин непереборної сили, які об`єктивно унеможливили своєчасне виконання ним податкового обов`язку.
Встановлені у справі факти мобілізації керівника підприємства, його безпосередньої участі у бойових діях, припинення господарської діяльності підприємства, а також належне повідомлення контролюючого органу про такі обставини свідчать про відсутність вини позивача у допущеному порушенні строків реєстрації податкових накладних.
За таких умов застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій суперечить вимогам пункту 112.8.9 Податкового кодексу України, положенням Закону України № 2115-IX та принципу верховенства права, закріпленому статтею 8 Конституції України.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України суд перевіряє, чи прийняте рішення суб`єкта владних повноважень обґрунтовано, пропорційно та з урахуванням усіх обставин справи. У даному випадку відповідач не врахував об`єктивну неможливість виконання позивачем свого обов`язку, що свідчить про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 30.11.2023 № 758020411 є протиправним, а тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, колегія суддів дійшла до висновку про стягнення на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до приписів ч.1 ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН"- задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року-скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН"- задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.11.2023 №758020411 про стягнення штрафу у сумі 60532,39 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМПЕРІ КОНСТРАКШН" (код ЄДРПОУ 40256272) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7570,00 грн. (сім тисяч п`ятсот сімдесят).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко 

Судді Н.В. Безименна

Т.Р. Вівдиченко 

Повне судове рішення складено «17» квітня 2026 року.