МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ

В И Р О К 
іменем України
Справа № 210/980/26 
Провадження № 1-кп/210/488/26 
17 березня 2026 року        
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: 
Головуючої – судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене 03 січня 2026 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026041710000009 щодо:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, має вищу освіту, працює робочим на ТОВ «Рудомайн», одружений, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , –
ВСТАНОВИВ:
В період дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» після повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX та строк дії якого продовжено Указом Президента України № 40/2026 від 28.01.2026, затвердженим Законом України № 4757-IX від 14.01.2026 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.
30.12.2025 року потерпілий ОСОБА_7 , маючи намір продати належний йому мобільний телефон марки iPhone 12, чорного кольору, об`ємом пам`яті 128 Gb, розмістив оголошення про його продаж за ціною 4 500 гривень на інтернет-платформі OLX.
У подальшому на зазначене оголошення відреагував ОСОБА_4 , під ім`ям ОСОБА_8 після чого зв`язався з потерпілим та висловив намір придбати вказаний мобільний телефон шляхом післяплати через сервіс «OLX-доставка». Під час листування та телефонних переговорів ОСОБА_4 підтвердив свій намір оплатити товар після його огляду у відділенні поштового зв`язку.
03.01.2026 приблизно о 11 годині 37 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні Укрпошта № 50086 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, буд. 71В, отримав поштове відправлення з вказаним мобільним телефоном для огляду перед оплатою.
У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю належного контролю з боку працівників відділення, він таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «iPhone 12», чорного кольору, об`ємом пам`яті 128 Gb, який належав потерпілому.
З метою приховування вчиненого кримінального правопорушення та створення видимості відмови від придбання товару, ОСОБА_4 поклав до коробки з-під викраденого телефону належний йому мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору типу «розкладушка», після чого залишив приміщення поштового відділення, не здійснивши оплату за товар. 
Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 на зв`язок із потерпілим більше не виходив, на телефонні дзвінки не відповідав, на повідомлення не реагував, чим фактично припинив будь-які контакти з потерпілим та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 231 від 10.02.2026 року, вартість викраденого мобільного телефону становить 4 762 гривні 50 копійок.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками «таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану».
Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.
18 лютого 2026 року у кримінальному провадженні №12026041710000009, відомості про яке внесено до ЄРДР 03 січня 2026року, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №12026041710000009 від 03 січня 2026року, з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 ., за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .
Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4  за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Також, сторони узгодили відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.
Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Підстави оскарження обвинувальними вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими. 
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими. 
В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.
Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.
ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зазначив про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження не звертався. Обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.
ОСОБА_4 цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. Наполягає на укладенні угоди, повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Судом додатково досліджено: матеріали судової експертизи, характеризуючий матеріал щодо обвинуваченого, постанови про визнання речових доказів.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених (ч. 8 ст. 469 КПК України).
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.
Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Дії ОСОБА_4  за частиною 4 статті 185 КК України кваліфіковано правильного, за ними можливе укладення угоди.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 , який будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину, просив суворо не карати. Обвинувачений надав показання, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті здійснив замовлення телефону, та в подальшому у відділені НП здійснив заміну - поклав старий і забрав новий, діяв таємно, в таким чинов викрав телефон, належний потерпілому. Про вчинок шкодує, щиро розкаюється.
На підставі викладеного, всебічно дослідивши обставини справи, суд визнає  ОСОБА_4 винуватим за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками «таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану».
Щодо покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.
За вчинення кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком в 5 (п`ять ) років позбавлення волі та застосувати положення статті 75 КК України - звільнення обвинуваченого в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.
Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримнального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання – не встановлено. 
Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв"язки (працевлаштований, має постійне місце проживання, перебуває в зареєстрованому шлюбі, виховує та утримує трьох малолітніх дітей), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває. 
Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини 4 статті 185 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Остаточне покарання визначено в угоді з урахуванням статті 75, 76 КК України.
Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Суд враховує наявність кількох обставин, які пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому  ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.
Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.
Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.1 п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити з урахуванням статті 100 КПК України.
До обвинуваченого на стадії досудового розслідування не застосовувався запобіжний захід. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироку законної сили від прокурора не надходило.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2026 року, укладену у кримінальному провадженні №12026041710000009, відомості про яке внесено до ЄРДР 03 січня 2026року, між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не застосовувати .
Речові докази:
- картону коробку Iphone, передану на збергіання до камеру схову речових доказів ВП № 2 Криворізького ВП № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією 2522 - повернути власнику - потерпілому ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон Iphone, моделі 12, чорного кольору, з пошкодженнями та подряпинами, без сім картки, ІМЕІ НОМЕР_1 ? переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у володінні власника;
- мобільний телефон Sony Xperia 5, моделі XQ-BQ52, чорного кольору у чохлі синього кольору, із пошкодженням матриці екрану у вигляді трьох смуг на екрані, IMEI: НОМЕР_2 , який був переданий до камери схову відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпроптеровській області, повернути власнику ОСОБА_4 ;
- оптичний носій-диск "My Media DVD-R 16x 120min 4,7 Gb" з двома відеозаписами на ньому, залишити в матеріалах справи. 
- мобільний телефон марки Nokia, чорного кольору типу розкладушка, переданий на зберігання до камеру схову речових доказів ВП № 2 Криворізького ВП № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією 2522 - повернути власнику .
Матеріали кримінального провадження №12026041710000009 від 03 січня 2026року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/980/26, провадження №1-кп/210/488/26.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику. 
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:         ОСОБА_1