Справа №: 343/2537/25 
Провадження №: 1-кп/343/44/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 1-кп/343/44/26, справа № 343/2537/25, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025091160000286, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Стрий, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу, форми вини, мотивів вчинення та наслідків кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, а саме умисне систематичне психологічне насильство щодо своєї співжительки, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.
Кримінальне правопорушення вчинив при таких обставинах.
ОСОБА_3 протягом року умисно, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї співжительки ОСОБА_5 , із якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Зокрема, ОСОБА_3 проживав спільно зі співжителькою ОСОБА_5 у житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де вказані особи вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права й обов`язки, тобто проживали у близьких відносинах, як члени однієї сім`ї.
ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання умисно та систематично в період із 15.12.2024 до 12.10.2025 вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співжительки ОСОБА_5 , яке виражалося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що погіршило якість її життя, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання.
У результаті протиправних дій, ОСОБА_3 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї співжительки ОСОБА_5 .
Так, 15.12.2024 близько 14:30 год ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання вчинив відносно співжительки ОСОБА_5 домашнє насильство, нецензурно висловлювався в її сторону, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим 31.12.2024 Долинський районний суд Івано-Франківської області визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень.
Продовжуючи свої умисні дії, 09.03.2025 о 16:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи в п`яному вигляді за місцем проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_5 , нецензурно висловлюючись в її сторону, погрожуючи фізичною розправою, у зв`язку з чим 12.05.2025 Долинський районний суд Івано-Франківської області визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень.
Окрім цього, 09.03.2025 о 22:00 год ОСОБА_3 за місцем проживання в АДРЕСА_2 не виконав вимоги ТЗП серії АА № 640067 від 09.03.2025 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою в межах визначеного строку, у зв`язку з чим 12.05.2025 Долинський районний суд Івано-Франківської області визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень, та призначив остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень.
Продовжуючи свої умисні дії, 26.07.2025 о 23:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_5 , де нецензурно висловлювався в її сторону, погрожував фізичною розправою, завдав тіесних ушкоджень, штовхав, у зв`язку з чим 02.09.2025 Долинський районний суд Івано-Франківської області визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав стягнення у виді штрафу в розмірі восьмидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 гривень
Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою умисну протиправну поведінку, знову вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї співжительки ОСОБА_5 у присутності її неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічного страждання та погіршення якості життя потерпілої.
Так, 12.10.2025, не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою протиправну поведінку, приблизно о 20:30 год ОСОБА_3 , перебуваючи в п`яному вигляді за місцем проживання співжительки ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 у присутності падчерки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в черговий раз, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно та систематично вчинив відносно своєї співжительки ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи. Про дане правопорушення потерпіла звернулась із заявою до поліції, в якій повідомила про вчинення систематичного відносно неї психологічного насильства в сім`ї з боку її співжителя ОСОБА_3 , а саме умисних дій психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою.
Наведені систематичні умисні протиправні дії ОСОБА_3 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , що виражались у словесних образах, погрозах фізичною розправою та приниженні її честі, гідності, що неодноразово викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку та безпеку своєї дочки, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе і дитину, а також завдали шкоди її психічному здоров`ю та призвели погіршення життя.
ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:
у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково, вказав, що він протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. 12 жовтня 2025 року також мала місце сварка із потерпілою ОСОБА_5 . Він перебував у стані сп`яніння, у зв`язку з чим вони з потерпілою почали сперечатися. У цей час прийшла її дочка. Під час сварки він, дійсно, виражався нецензурною лайкою, однак фізичною розправою не погрожував. Вважає конфлікт побутовою сваркою, тому викликати поліцію не було необхідності. На даний час зробив для себе відповідні висновки, більше таких дій вчиняти не буде, потерпілу не ображатиме. 
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що ОСОБА_3 вже неодноразово вчиняв з нею сварки. Мала така місце і 12.10.2025, коли він вкотре прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння. Вона почала вимагати у нього нормальної поведінки, а він у свою чергу - виражатися в її сторону нецензурною лайкою. Щоб уникнути його агресії, вона поступалася йому в суперечці, плакала. Свідком їхньої сварки стала її дочка, яка намалагалася його приборкати, вимагала, щоб він ішов спати. Однак він не слухав їх, обзивав нецензурною лайкою. Така його поведінка завдавала їй душевного болю, оскільки вона не звикла, щоб у її сім`ї були сварки, крики, нецензурна лайка. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_3 заспокоївся, пообіцяв, що більше таких дій не вчинятиме. На даний час вони примирилися, однак проживають окремо та вона просить, щоб і надалі він не мав з нею зв`язку. 
ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:
незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується показаннями потерпілої, які описані вище, свідка і письмовими доказами, які були досліджені та проаналізовані під час судового слідства.
Так, свідок ОСОБА_6 , яка була допитана у присутності її законного представника ОСОБА_5 , суду показала, що 12 жовтня 2025 року вона була вдома та почула, як під`їхала машина, з якої вийшов ОСОБА_3 . Останній був сильно п`яний. Її мати почала просити його, щоб він зайшов у будинок, однак він почав кричати, виражатись нецензурною лайкою, відштовхнув її. Тоді вийшла і вона з будинку та просила обвинуваченого, щоб він не кричав на вулиці, зайшов у будинок, однак він не реагував на їх прохання, виражався нецензурною лайкою, штовхав їх, ображав ОСОБА_5 . Побоюючись його агресивної поведінки, вона викликала поліцію, оскільки ОСОБА_3 у стані сп`яніння дуже агресивний. Як вона, так і її мати бояться його в такому стані.
Із рапорта від 12.10.2025 (а.п. 40) суд установив, що 12 жовтня 2025 року на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що її вітчим ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , вчиняє домашнє насильство. Після приїзду ГРПП на місце події, у ОСОБА_5 відібрано пояснення та протокол-заяву, в якій остання просила притягнути до кримінальної відповаідальності ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно неї та її малолітньої доньки ОСОБА_6 (а.п. 40).
Як слідує із протоколу огляду місця події від 23.10.2025 та додатків до нього, місцем події є домоволодіння по АДРЕСА_2 (а.п. 57-62).
ОСОБА_5 , дійсно, подала заяву про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.10.2025, в якій вказала, що 12.10.2025 близько 20:30 год за місцем проживання співмешканець ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного, а саме висловлювався нецензурними словами, тому вона просить притягнути його до кримінальної відповідальності, про що свідчить відповідний протокол (а.п. 41-42).
У зв`язку з вчиненням ОСОБА_3 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_5 першому винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 642043 від 12.10.2025 (а.п. 43) та складено форму оцінку ризиків вчинення домашнього насильства (а.п. 44). 
Про те, що ОСОБА_3 протягом 2024-2025 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопопрушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, оскільки вчиняв відносно потерпілої ОСОБА_5 домашнє насильство, у тому числі повторно, а також не дотримувався вимог ТЗП, свідчать: 
- постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2024 (а.п. 49-50), згідно з якою суд визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпП, та наклав штраф, оскільки він 15 грудня 2024 року близько 14:30 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в тому, що ОСОБА_3 висловлювався на її адресу нецензурними словами, голосно викрикував та принижував її, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;
- постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12.05.2025 (а.п. 47-48), згідно з якою суд визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та наклав штраф, оскільки він 09 березня 2025 року близько 16:00, перебуваючи за адресою в АДРЕСА_2 , в межах місця проживання, перебуваючи в п`яному вигляді, умисно вчинив дії психологічного характеру у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_5 у формі приниження та залякування фізичною розправою, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість та завдало шкоди її психологічному здоров`ю, а також не виконав вимоги ТЗП серії АА № 640067 від 09.03.2025 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою та в межах строку контактувати з постраждалою особою;
- постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2025 (а.п. 45-46), згідно з якою суд визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та наклав штраф, оскільки він 26 липня 2025 року близько 23:00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у тому, що ОСОБА_3 вдарив рукою ОСОБА_5 по обличчю, штовхав її, принижував та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.
Після вчинення домашнього насильства, яке мало місце 12.10.2025, із потерпілою проводилося комплексне психологічне дослідження, за результатами якого складено відповідний висновок (а.п. 55-56, 63), із яких суд установив, що внаслідок насильства з боку ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено психологічні страждання, завдано шкоду психічному здоров`ю, погіршилася якість життя. У неї спостерігається виражена стурбованість власною безпекою у сім`ї та внутрішній неспокій, що є прямим наслідком психотравмуючих подій, пов`язаних зі співжителем.
Суд, оцінивши здобуті у судовому засіданні описані вище докази, визнає їх, відповідно до ст. 85,86 КПК України, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку ст. 93 КПК України, тому покладає їх в обгрунтування вироку. 
ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї співмешканки, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 66 КК України, суд не встановив.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
VІ. Мотиви призначення покарання:
вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставини, що обтяжує покарання, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Також при призначенні покарання суд зважає і на положення ч. 2 ст. 61 Конституції України, якими визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, та бере до уваги положенняст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положенняст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Стрий (а.п. 65-66), неодружений (а.п. 67), до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п. 69), за місцем колишнього проживання в АДРЕСА_2 на нього скарги не поступали (а.п. 70), під спостереженням лікаря-психіатра КНП "Долинська багатопрофільна лікарня" з приводу психічних захворювань, у тому числі з вживанням психоактивних речовин не знаходиться (а.п. 71), за місцем реєстрації та проживання на даний час в АДРЕСА_1 скарги на нього не поступали (а.п. 72, 73), під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра у КНП Стрийської міської ради "Територіальне медичне об`єднання "Стрийська міська об`єднана лікарня" не перебуває (а.п. 74).
Відповідно до даних, які містяться в досудовій доповіді органу пробації про обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 (а.п. 87-89), останній віднедавна проживає за адресою реєстрації із батьками, де скарг на нього не поступало. На даний час працює неофіційно на будівництві різноробочим. Він умисно ситематично вчиняв психологічне насильсьво щодо своєї співмешканки, з якою перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства середній. Орган пробації вважає за можливе його виправлення без позбавлення чи обмеження волі за умови покладення на нього відповідних обов`язків.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд зважає на те, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню мета й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, думку потерпілої, яка вказала, що вони з обвинуваченим примирились, однак вона просить обмежити можливість їх подальшого спілкування, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, які наведені вище, тому суд уважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.
На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним із урахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню в їх сукупності, а також буде необхідни та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінальних протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.
Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", програмою для кривдника є комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що в інтересах останньої необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи на строк 3 місяці, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: заборонити обвинуваченому перебувати в місці спільного проживання з потерпілою, обмежити спілкування з дитиною останньої, у присутності якої вчинялося домашнє насильство, направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників.
Суд вважає, що такі обмежувальні заходи із покладенням обов`язків будуть сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_3 та покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_5 
VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , який обраний у виді особистого зобов`язання, на що вказує ухвала від 09.01.2026 (а.п. 25-26), залишити без змін.
Речові докази відсутні, процесуальні витрати не понесені.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
На підставі п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на нього на строк 3 (три) місяці такі обов`язки:
- заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в АДРЕСА_2 ;
- обмежити спілкування з дитиною потерпілої ОСОБА_5 - неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- пройти програму для кривдників. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити без змін. 
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія повного тексту вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1