ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/15521/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не приведення облікових даних позивача про виключення з військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність до наявних відомостей у обліково-послужній карті до військового квитка ОСОБА_1 щодо виключення (зняття) його з військового обліку на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006;
- зобов`язати відповідача привести облікові дані позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність до наявних відомостей у обліково-послужній карті до військового квитка ОСОБА_1 щодо виключення (зняття) його з військового обліку на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006 (далі – Наказ № 342), що був чинний на момент виключення (зняття) ОСОБА_1 з військового обліку.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 20.05.1998 ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час на підставі статті 17 «б» наказу Міністерства оборони України № 2 від 1994 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України» (вказана стаття передбачає реактивні психози та невротичні розлади при помірно виражених, тривалих або повторних хворобливих проявах). Вказує, що 31.08.2006 позивач був знятий з військового обліку відповідно до наказу Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342, що підтверджується обліково-послужною картою військового квитка ОСОБА_1 , де проставлено відповідний штамп. У паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 на сторінці 7 міститься відмітка «невійськовозобов`язаний». Однак із електронного військово-облікового документа було виявлено, що позивач перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4406 від 08.06.2025 надав відповідь, що ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних в силу того, що Наказ № 342, на підставі якого позивач був виключений з військового обліку, втратив чинність 15.01.2025. Сторона позивача вважає, що хоч і Наказ № 342 від 09.06.2006 втратив чинність, проте ОСОБА_1 у зв`язку з психічними хворобами не підлягав взяттю на військовий облік повторно відповідно до Наказу № 684 від 20.12.2017. Зазначає, що з метою усунення розбіжностей 10.07.2025 представник позивача звернувся із заявою до відповідача, в якій просив привести облікові дані ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність до відомостей із обліково-послужної карти до військового квитка, проте заява так і не була розглянута, відповіді по суті звернення не надано. Позивач вважає поведінку відповідача щодо не приведення облікових даних про виключення його з військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність до наявних відомостей у обліково-послужній карті до військового квитка ОСОБА_1 щодо виключення (зняття) його з військового обліку протиправною і на цій підставі просить позов задовольнити повністю.
Відповідач позову не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Вказує, що зняття з військового обліку і виключення з військового обліку є різними за змістом поняттями. Зняття є тимчасовим заходом (тимчасове припинення перебування на військовому обліку у зв`язку із певними обставинами), тоді як виключення з військового обліку має наслідком остаточне припинення військового обов`язку. Звертає увагу, що частиною 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено перелік підстав для виключення з військового обліку громадян: які померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; припинили громадянство України; визнані непридатними до військової служби; досягли граничного віку перебування в запасі. Зауважує, що обліково-послужна картка до військового квитка згідно з чинним законодавством не є військово-обліковим документом. За наведених обставин вважає, що відсутні правові підстави для виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Не погоджуючись із відповідачем, позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій щодо аргументів, наведених у відзиві, заперечив. Вказує, що згідно з розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, датою взяття на облік ОСОБА_1 є 20.05.1998. Вважає, що така інформація є нелогічною та свідчить про помилковість або некоректність облікових даних, оскільки цей період охоплює і час, коли позивача було офіційно знято з обліку (2006 рік). Зазначає, що на момент виключення у 2006 році законодавство України та підзаконні акти не розділяли чітко терміни «знятий з військового обліку» та «виключений з військового обліку». Використання того чи іншого формулювання залежало переважно від бланків, штампів (печаток) та внутрішньої інструкції військкомату, а не від різниці правового статусу. Районні військові комісаріати (тепер – РТЦК) часто мали штампи «знятий з військового обліку», але при цьому у внутрішніх журналах могли вказувати слово «виключений» або навпаки. У військкоматах, які в подальшому були реорганізовані, була поширена практика перекреслення одного формулювання та проставлення іншого у штампі, без будь-якої зміни суті рішення. Таким чином позивач вважає, що правові наслідки для особи були однаковими – повне припинення перебування на військовому обліку та втрата статусу «військовозобов`язаний». Розмежування понять «знятий» та «виключений» з`явилось у законодавстві пізніше і було введене для уточнення процедури та підстав. Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Зауважує також, що станом на момент виключення ОСОБА_1 з військового обліку, та на теперішній час, у такого наявні хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідками.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 від 04.08.2025 відкрито строщене позовне провадження у справі № 380/15521/25.
Відповідач 12.08.2025 (вх. № 65761) подав відзив на позовну заяву.
Позивач 13.08.2025 (вх. № 66044) подав відповідь на відзив.
У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 100/0/15-26 від 22.01.2026, п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 (із змінами), на підставі розпорядження керівника апарату суду «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справ» від 26.01.2026 № 7/р, проведено повторний автоматизований розподіл справи № 380/15521/25. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 справу № 380/15521/25 передано для розгляду судді Хомі О.П.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Хоми О.П. від 28.01.2026 прийнято справу до провадження.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
В обліково-послужній карті до військового квитка ОСОБА_1 містяться такі відомості:
Розділ І Загальні дані
п.4 «Назва ВОС» - запис «слюсар по ремонту автомобілів», «№ ВОС» - запис « 849», «код» - запис « 669А»;
п.5 «Дата та місце народження» - запис « 21.03.1980, с. Городовичі, Самбірський район, Львівська область»;
п.6 «Національність» - записів немає;
п.7 «Партійність» - записів немає;
п.8 «Освіта» - запис «СПТУ № 26»;
п.9 «Цивільна спеціальність» - запис «автослюсар»;
п.10 «Місце роботи» - записів немає;
п.11 «Підготовлений в ТСОУ по спеціальності» - запис «не має»;
п.12 «Сімейний стан» - запис «мати ОСОБА_3 , 1961 р.н.»;
п.13 «Рішення призовної комісії: приданий до ___ служби і призначений ___» - записів немає;
п.14 «Призваний ___ РВК ___ області ___» - записів немає;
Розділ ІІ Проходження військової служби
п.17 «Призначення і переміщення по службі» - записи «не служив», « 20.05.1998 огляду медичною комісією Залізничного РВК по статті 17 «б» графи І наказу № 2/1994 признаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час», «наступне перемедобстеження 20.05.2003», «взятий на облік Залізничним РВК м. Львова 31.08.2006», «знятий з військового обліку відповідно до наказу МО України від 09.06.06 № 342».
В інших пунктах записів немає.
У паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 на сторінці 7 міститься відмітка «невійськовозобов`язаний». 
Відповідно до виписного епікриза з медичної карти стаціонарного хворого № 2848 Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», ОСОБА_1 23.04.1998 був освідчений ВЛК, діагноз: Логоневроз з помірно вираженими стійкими хворобливими проявами, 24.04.1998 виписаний з відділення під динамічне спостереження ПНД м. Львова. Акт обстеження і особова справа вислані в Залізничний РВК.
Згідно з електронним військово-обліковим документом ОСОБА_1 із застосунку «Резерв+» № 100320239340750800262, який сформований 11.08.2025 та 25.07.2025, останній уточнив дані 25.07.2025, перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата взяття на облік 20.05.1998. Згідно з постановою ВЛК від 20.05.1998 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.06.2025 № 4406, ОСОБА_1 станом на 08.06.2025 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повідомлено представника позивача, що Наказ № 342 від 09.06.2006 ЗСУ, за яким ОСОБА_1 було знято з військового обліку, втратив чинність 15.01.2015 та проінформовано, що громадяни, які мали штамп за вказаним Наказом № 342, залишаються у військовому резерві і можуть бути взяті на облік повторно. Вказано, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку за порушення правил військового обліку у зв`язку з тим, що не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці на 23.01.2025 для уточнення даних. 
Представник позивача, адвокат Шашликов Д.Г., 11.07.2025 засобами поштового зв`язку (№ 7949301313743, відповідно до трекінгу відправлення, таке вручено за довіреністю 15.07.2025) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 10.07.2025 № 762 про внесення даних про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , в якій просив привести облікові дані позивача в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних та резервістів та Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність до наявних відомостей у обліково-послужній карті до військового квитка ОСОБА_1 щодо виключення (зняття) його з військового обліку на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006, що був чинний на момент виключення (зняття) ОСОБА_1 з військового обліку.
У матеріалах справи відсутня відповідь за результатам розгляду заяви від 10.07.2025 № 762.
Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не внесення до облікових даних ОСОБА_1 відомостей про виключення його з військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до обліково-послужної карти до військового квитка ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб
За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII:
особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; 
воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII, у редакції від 10.05.2025, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - отримання відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.06.2025 № 4406) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно із частиною 2 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. 
Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає: 
підготовку громадян до військової служби;
взяття громадян на військовий облік;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
Частиною 9 статті 1 Закону № 2232-XII визначено що, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: 
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Частиною 5 статті 1 Закону № 2232-XII визначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 (далі – Закон № 3633-ІХ).
Даним законом положення частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Таким чином, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Враховуючи вище викладене, у позивача існував обов`язок уточнити свої персональні дані у визначений законодавством спосіб.
Позивач здійснив уточнення даних 25.07.2025, що відображено в електронному військово-обліковому документі ОСОБА_1 із застосунку «Резерв+», який сформований 11.08.2025.
Представник позивача, адвокат Шашликов Д.Г., 11.07.2025 засобами поштового зв`язку (№ 7949301313743, відповідно до трекінгу відправлення, таке вручено за довіреністю 15.07.2025) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 10.07.2025 № 762 про внесення даних про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , в якій просив привести облікові дані позивача в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних та резервістів та Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність до наявних відомостей у обліково-послужній карті до військового квитка ОСОБА_1 щодо виключення (зняття) його з військового обліку на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006, що був чинний на момент виключення (зняття) ОСОБА_1 з військового обліку.
Проте суд зауважує, що з 2006 року (як вважає позивач, моменту «виключення» його з військового обліку) до 11.07.2025 позивач не звертався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою для з`ясування причин відсутності запису про виключення з військового обліку.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону № 2232-ХІІ, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно із частиною третьою статті 33 Закону № 2232-ХІІ, військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Згідно із частиною п`ятою цієї ж статті Закону № 2232-ХІІ, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 34 Закону № 2232-ХІІ визначено, що персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі – Порядок № 1487 в редакції від 16.01.2025, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно із пунктом 14 Порядку № 1487 військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 16 Порядку № 1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Пунктом 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Згідно із пунктом 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені в Законі України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон № 1951-VIII в редакції від 28.06.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру заносяться та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів:
1) персональні дані;
2) службові дані.
Згідно із частиною 3 статті 12 Закону № 1951-VIII персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису - сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.
Пункт 17-1 частини 1 статті 7 Закону № 1951-VIII передбачає, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Пункт 2 частини 1 статті 8 Закону № 1951-VIII передбачає, що до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи).
Згідно з частиною 8 статті 5 Закону № 1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. 
Частиною 9 статті 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Частиною 1 статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Пункт 2 частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII передбачає право призовника, військовозобов`язаного та резервіста звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону № 1951-VIII електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Згідно з частиною 2 статті 14-1 Закону № 1951-VIII порядок електронної ідентифікації в електронному кабінеті, перелік відомостей, що відображаються в ньому, а також перелік послуг, які надаються призовнику, військовозобов`язаному, резервісту через електронний кабінет, визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та/або Положенням про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 45 Положення про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 30.07.2024 № 879, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста функціонує у формі персоніфікованої веб-сторінки та/або мобільного додатка «Резерв+» (далі – додаток «Резерв+») та призначений для надання та отримання інформації про персональні та службові дані суб`єкта отримання послуг, уточнення облікових даних, подання заяви (звернення, запиту) та інших документів на реєстрацію в системі електронної черги, а також отримання інших електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа (далі – Порядок № 559, в редакції від 15.02.2025,чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 цієї постанови установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):
в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);
у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Як передбачено пунктом 3 Порядку № 559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:
електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
Згідно з пунктом 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За змістом пункту 5 Порядку № 559 військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
Суд встановив, що у матеріалах справи відсутній військовий квиток ОСОБА_1 , проте міститься облікова карта до нього, згідно з пунктом 17 якої «Призначення і переміщення по службі», позивач: «не служив», « 20.05.1998 огляду медичною комісією Залізничного РВК по статті 17 «б» графи І наказу № 2/1994 признаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час», «наступне перемедобстеження 20.05.2003», «взятий на облік Залізничним РВК м. Львова 31.08.2006», «знятий з військового обліку відповідно до наказу МО України від 09.06.06 № 342».
Позивач 25.07.2025 та 11.08.2025 через застосунок «Резерв+» сформував електронний військово-обліковий документ (далі – ВОД) за № 100320239340750800262, у якому відсутні будь-які відомості про виключення позивача з військового обліку. Статус позивача у ВОД – військовозобов`язаний. Містяться відомості про проходження 20.05.1998 ВЛК, за результатами якої позивача визнано непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.06.2025 № 4406, ОСОБА_1 станом на 08.06.2025 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повідомлено представника позивача, що Наказ № 342 від 09.06.2006 ЗСУ, за яким ОСОБА_1 , було знято з військового обліку, втратив чинність 15.01.2015 та проінформовано, що громадяни, які мали штамп за вказаним Наказом № 342, залишаються у військовому резерві і можуть бути взяті на облік повторно. Вказано, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку за порушення правил військового обліку у зв`язку з тим, що не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці на 23.01.2025 для уточнення даних. 
Доводи позивача фактично зводяться до того, що він підлягає виключенню з військового обліку на підставі частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII та наказу Міністерства оборони України «Про затвердження змін у Настанові з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів та матросів запасу Збройних Сил України та інших військових формувань» від 09.06.2006 № 342.
Статтею 37 Закону № 2232-XII у редакції від 10.05.2025, чинній на момент виникнення спірних правовідносин – отримання відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.06.2025 № 4406, визначено окремі підстави для зняття і виключення з військового обліку. 
Зокрема відповідно до пункту 2 частини 5 статті 37 Закону № 2232-ХІІ, зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України: 
які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання;
які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
які зараховані до військового оперативного резерву;
в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Наведене свідчить, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.
Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.
З аналізу положень Закону № 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.05.2025 у справі № 280/2880/24.
Відповідно до пункту 5 підрозділу 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342 «Про затвердження змін у Настанові з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів та матросів запасу Збройних Сил України та інших військових формувань» зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах підлягають громадяни, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби у мирний час та обмежено придатними у воєнний час.
Наказ Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006 втратив чинність відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про внесення змін до настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань» № 24 від 15.01.2015.
Отже, з 15.01.2015 особи, які були визнані непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, є військовозобов`язаними, а законодавство більше не передбачає відповідної підстави для зняття з військового обліку.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
В абзацах першому і другому пункту 2 мотивувальної частини рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правових актів в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З наведеного слідує висновок, що з 15.01.2015 громадяни України чоловічої статі, які раніше були визнані непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, оскільки відпала підстава, за якою їх було знято з військового обліку.
У спірних правовідносинах відсутні підстави стверджувати про наявність зворотної дії закону або іншого нормативно-правового акта в часі, оскільки спірні між сторонами в цій справі правовідносини виникли після внесення відповідних змін до наказу Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342.
Позивач також вважає, що він належить до категорії виключених з обліку на тій підставі, що відповідно до Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних» № 684 від 20.12.2017 зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах, відповідних підрозділах Служби безпеки України підлягають громадяни України, які за рішенням військово-лікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідки. 
На підтвердження наявності хвороби, яка пов`язана з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідками, долучає виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого № 2848 Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», відповідно до якої ОСОБА_1 23.04.1998 був освідчений ВЛК, діагноз: Логоневроз з помірно вираженими стійкими хворобливими проявами, 24.04.1998 виписаний з відділення під динамічне спостереження ПНД м. Львова. 
Проте суд оцінює такі аргументи критично, адже станом на 20.12.2017 позивач не проходив військово-лікарської комісії. Окрім того, згідно з висновками Верховного Суду, які зроблені у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Оскільки позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження визнання його непридатним до військової служби, проходження повторного медичного огляду для підтвердження таких підстав, суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для внесення відповідачем відомостей про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних на підставі частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII та Наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006 .
Суд зауважує, що за змістом наведених вище норм Закону № 1951-VIII, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Оскільки посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 в силу вимог положень Закону № 1951-VIII зобов`язані були забезпечити ведення Реєстру, внесення актуальних відомостей в Реєстр, то взяття позивача на облік військовозобов`язаних в силу вимог частини 9 статті 14 Закону № 2232-XII та внесення відомостей про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час є такими, що вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем вказаний обов`язок виконано.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіряючи оскаржувану поведінку відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд висновує, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). 
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд висновує про безпідставність позовних вимог в цілому, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.