Справа № 156/288/26
Провадження № 3/156/171/26
Рядок статзвіту 432

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 14.11.2025 року виданий підрозділом УДМС України «1237», уродженця м. Добропілля, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата військової частини НОМЕР_2 , (згідно даних протоколу),
за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),
учасники справи:
особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - не з`явився,
в с т а н о в и л а :
І. Встановлені під час розгляду справи обставини
19.02.2026 року о 20:20 год. на території Литовезької ОТГ, Володимирського району на напрямку 820 м. п/зн., на відстані 7000 м. до лінії ДК, гр. України ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину ДК з території України на територію Республіки Польща поза встановленими пунктами пропуску в обхід річки Західний Буг, чим порушив вимогу ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України». 
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП. 
ІІ. Пояснення учасників справи
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у адмінматеріалах міститься його заява про визнання вини в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності в разі його неявки на розгляд справи.
Згідно з ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.204-1 КУпАП не є обов`язковою.
У зв`язку з вищевикладеним суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
ІІІ. Застосоване судом законодавство
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України. Пропуск осіб, які незаконно перетинають державний кордон України з наміром бути визнаними біженцями чи особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, і у яких відсутні документи, що посвідчують особу, або якщо такі документи є фальшивими, здійснюється без таких документів
Особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України (ст.35 Закону України «Про державний кордон України»).
Диспозицією ч.1 ст.204-1КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства. 
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України. 
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України та не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Частиною 3 статті 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.
Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).
ІV. Висновок суду
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 245315 від 19.02.2026 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 245315 від 19.02.2026 року в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП; 
- копією схеми затримання правопорушника ( ОСОБА_1 );
- письмовим поясненням про подію молодшого сержанта, інспектора прикордонної служби 1 категорії - ОСОБА_2 ;
Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до безумовного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме: у спробі перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України – доведена.
Тому протокол складений відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч.1 ст.204-1 КУпАП повністю узгоджується з дослідженими матеріалами справи.
При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонного загону щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.
Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшла переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 , а саме у спробі перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.
V. Накладення адміністративного стягнення
Згідно з положеннями ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення судом (суддею) враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність, судом не встановлено.
Також суддею враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу (до адміністративної відповідальності притягується вперше), його майновий стан (працевлаштований), ступінь його вини, визнання вини (згідно його пояснень), його поведінку під час та після вчинення правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок. Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
VІ. Судові витрати
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст. 204-1, ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя –
п о с т а н о в и л а :
Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 14.11.2025 року виданий підрозділом УДМС України «1237», винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Встановити ОСОБА_1 , строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу – 15 днів з дня вручення йому цієї постанови. Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Волинські області/с.Литовеж/21081100; код за ЄДРПОУ: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA318999980313070106000003464.
У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути, в порядку примусового виконання цієї постанови, з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , , паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 14.11.2025 року виданий підрозділом УДМС України «1237», на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її ухвалення.
Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О. Федечко