Справа № 522/13036/20
Провадження№ 2/522/591/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого – судді Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання – Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс», треті особи: Державний реєстратор Краснопільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіна Олена Володимирівна, Державний реєстратор Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирський Дмитро Миколайович, Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнання рішень загальних зборів частково недійсними, визнання акту прийому-передачі частково недійсним, скасування рішень державних реєстраторів та припинення прав власності,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року Одеська міська рада (далі – ОМР) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс» (далі - ТОВ «Петрекс Плюс»), Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеській області Дубровіної О. В., Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Д.М. про визнання частково недійсними рішень загальних зборів товариства, акту прийому-передачі нерухомого майна товариству, скасування рішень та записів про право власності.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є власником будівлі пам`ятки архітектури та містобудування ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), загальною площею - 5 022 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 липня 2020 року.
Відповідно до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради у вказаному непридатному для проживання будинку проводяться ремонтно-консерваційні та реставраційні роботи для подальшого використання будинку як будівлі громадського призначення.
З`ясовано, що внутрішні приміщення, зокрема ті, що знаходяться у власності окремих осіб, фактично знищені, зруйновані та втрачені.
З державного реєстру речових прав на нерухоме майно Одеській міській раді стало відомо, що:
- 12.07.2010 року ОСОБА_2 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу набув у власність нежиле приміщення, що складає 127/1000 в буд. АДРЕСА_1 заг.пл. 450,5 кв.м.,( придбав у будинку нежитлові приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 »);
- 27.01.2014 року ОСОБА_1 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбала нежиле приміщення № 501А, заг.пл. 98,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На загальних зборах ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» від 05.01.2017 року ОСОБА_2 був прийнятий до складу учасників ТОВ, а ОСОБА_1 збільшила свою частку. Зазначені приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05.01.2017 року були передані як їх внесок до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС».
У 2020 році ТОВ «Петрекс Плюс» провело державну реєстрацію збільшення площі нежитлових приміщень № 501А з 98,4 кв.м. до 203,3 кв.м., тобто збільшилась на 104,9 кв.м., а також- ТОВ «Петрекс Плюс» провело державну реєстрацію збільшення площі нежитлових приміщень «Аптека Гаєвського» з 450,5 кв.м. до 505,6 кв.м., тобто збільшено на 55,1 кв.м.
В обґрунтування позову зазначено, що як на час реєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомості за ТОВ «Петрекс Плюс», так і на час державної реєстрації збільшення їх площі вказані внутрішні об`єкти нерухомості були практично знищені, не існували в натурі у складі будинку, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 втратили право власності на них у зв`язку з їх знищенням і незаконно їх передали до ТОВ, внаслідок чого право власності на майно підлягає припиненню відповідно до положень п. 4. ч. 1 ст. 346, статті 349 ЦК України, а рішення загальних зборів та акт приймання-передачі, як правочини, підлягають визнанню недійсними з послідуючими рішеннями про їх державну реєстрацію.
У зв`язку із цим, на думку позивача, державна реєстрація за ТОВ «Петрекс Плюс» права власності на указані вище нежилі приміщення у житловому будинку є незаконною.
Позивач вважає, що особи, які мали на праві власності нежитлові приміщення у цьому будинку ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), не мали права розпоряджатися ними, в тому числі передавати їх до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс», оскільки втратили право власності на ці приміщення у зв`язку з їх знищенням.
На даний час ТОВ «Петрекс Плюс» не визнає позов та заперечує право власності позивача на вказану громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування (« ІНФОРМАЦІЯ_1 »), вважаючи себе власником частини цієї будівлі, а саме: нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., що розташоване у буд. АДРЕСА_1 - нежилих приміщень № 501А, загальною площею 203,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилаючись на порушення свого права на вільне володіння, користування та розпорядження указаним нерухомим майном, Одеська міська рада просила:
- визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс», оформлене протоколом від 05.01.2017 року № 13 в частині пункту щодо збільшення частки ОСОБА_1 у статутному капіталі шляхом внесення майна: нежилі приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2014 року;
- визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс», оформлене протоколом від 05 січня 2017 року № 13, в частині пункту 27 щодо прийняття ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ «Петрекс Плюс» з внеском до статутного капіталу таким майном: нежиле приміщення 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м., розташоване у буд. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2010 року;
- визнати недійсним акт прийому передачі нерухомого майна від 05.01.2017 року, зареєстрованого в реєстрі №№ 167, 168, в частині передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 своїх внесків до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс» та прийняття їх товариством;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.01.2017 року № 33602564, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О. В., про державну реєстрацію права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості - нежилі приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985058, прийняте державним реєстратором Орлівською сільською радою Ренійського району Одеської області Візирським Д. М., яким змінено загальну площу об`єкта нерухомості - нежилих приміщень № 501А, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з 98,4 кв.м. на 203,3 кв.м., та доповнено підстави для державної реєстрації права власності довідкою про показники об`єкта нерухомого майна від 03.02.2020 року № 2020-049-8, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності № 18745587, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості - нежилі приміщення № 501А, загальною площею 203,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2017 року № 33603238, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О. В., про державну реєстрацію права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості - нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м., розташоване у буд. АДРЕСА_1 ;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985397, прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д. М., яким змінено загальну площу об`єкта нерухомості - нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з 450,5 кв.м. на 505,6 кв.м., та доповнено підстави для державної реєстрації права власності довідкою про показники об`єкта нерухомого майна від 03.02.2020 року № 2020-049-9, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
- скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності № 18746388, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості - нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 505,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року провадження у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ТОВ «Петрекс Плюс», Державного реєстратора Красносільської сільської ради Лиманського району Одеській області Дубровіної О. В., Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Д. М. про визнання частково недійсними рішень загальних зборів товариства, актів прийому-передачі нерухомого майна товариством, скасування рішень та записів про право власності закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на зміст та предмет спору, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник у правовідносинах із захисту права власності на майно, яке використовується в господарській діяльності, а сторонами цього спору є юридичні особи - Одеська міська рада та ТОВ «Петрекс Плюс», що відповідає критеріям належності справи до господарського судочинства.
Постановою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року апеляційну скаргу Одеської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року - без змін.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 28.09.2022 року за касаційною скаргою Одеської міської ради ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року скасував, справу направили для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При цьому ВС дійшов наступних висновків: з матеріалів справи вбачається, що Одеська міська рада звернулась до суду з позовом про визнання частково недійсними рішень загальних зборів, актів прийому-передачі нерухомого майна, скасування рішень та записів про право власності до юридичної особи ТОВ «Петрекс Плюс» та до фізичних осіб – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відтак, учасниками цієї справи, крім юридичної особи, є також фізичні особи, які не є підприємцями.
Зі змісту позовних вимог убачається, що вирішення цього позову вплине на права та обов`язки фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки останні внесли спірне нерухоме майно в якості внесків до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс», набувши статусу учасника товариства з відповідними частками, що надає їм можливість реалізовувати права з належних їм часток.
Разом із тим, спір стосується правомірності передачі указаними фізичними особами у власність ТОВ «Петрекс Плюс» спірних об`єктів нерухомості (нежитлових приміщень).
Крім цього, заявлені Одеською міською радою вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, що з огляду на приписи пункту 13 частини першої статті 20 ГПК України у цьому конкретному випадку також виключає можливість розгляду цих вимог у порядку господарського судочинства.».
З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів ВС встановила, що спір стосується захисту цивільного права і за суб`єктним складом підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м.Одеси Шестакову Я.В. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2022 року.
Ухвалою суду від 03.11.2022 року провадження у справі було відкрито.
30.11.2022 року ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» надали до суду відзив на позов, яким позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволені позову виходячи з наступних підстав.
Починаючи з 27.01.2017 року ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» є власником спірних приміщень, таким чином станом на 03.07.2020 року ТОВ є власником нежилих приміщень заг.пл.708,9 кв.м. житлового будинка за адресою; АДРЕСА_1 , який в 2007 року занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкту культурної спадщини.
Відповідно до рішення виконкому № 438 від 30.11.2017 року і розміщених даних у реєстрі дозвільних документів ДАБІ України право на проведення робіт з реставрації об`єкту за адресою АДРЕСА_1 ДАБІ України було зареєстровано дозвіл ІУ 113181520688 від 01.06.2018 року на будівельні роботи , вид будівництва: реставрація.
У 2018-2019 роках було проведено ремонтно-реставраційні роботи будівлі пам`ятки архітектури та містобудування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і 03.07.2020 року виконком Одеської міської ради прийняв рішення про реєстрацію всієї будівлі на праві комунальної власності як на громадську будівлю. Проте будь-хто із власників приміщень за цією адресою не передавав територіальній громаді безоплатно майнові права на приміщення. ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» звернулось до господарського суду Одеської області за захистом своїх прав з позовом до ОМР про визнання протиправним та скасування рішення виконкому від 03.07.2020 року № 237, яке знаходиться на стадії розгляду.
Належні підприємству спірні об`єкти нерухомості не є знищеними, не погоджуються з такими твердженнями позивача, наголошують, що такі докази –документи відсутні. Підстави передбачені ст.ст. 346 ,349 ЦК України відсутні.
Право власності у ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» виникло в січні 2017 року, право власності на громадську будівлю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у позивача виникло тільки в липні 2020 року. Тобто будь-якого порушення суб`єктивних прав позивача в 2017 року не було. Підвальні і нежитлові приміщення існували та існують по сьогоднішній день, ніким не були знищені. Доказів щодо знищення цих приміщень не надано. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав також висновок експерта від 22.04.2022 року Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз МЮ України № 31036/21-42, здійсненого за їх заявою в рамках розгляду цієї справи, за якою зроблено висновок: «будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в яку вбудовані приміщення: нежилі приміщення № 501А заг.пл. 98,4 кв.м., нежитлове приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку пл. 450,5 кв.м. станом на 05.01.2017 року існували та не були фізично знищені».
Крім того вважають, що рішення загальних зборів ТОВ не є правочином і до цих рішень не можуть застосовуватись положення ст.ст. 202,203,215 ЦК України. Оспорюваний Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі складено на виконання рішення загальних зборів ТОВ, лише засвідчує сам факт передачі частки, а тому не відповідає вимогам ст. 202 ЦК України. На момент проведення загальних зборів ТОВ і акту приймання-передачі права ОМР не порушувались, оскільки позивач не мав жодного відношення до громадського будинку.
Збільшення площі спірних приміщень в квітні 2020 року відбулось за рахунок уточнення лінійних розмірів та об`єднання частин підвалу, на реєстрацію яких відповідачем було подано всі належні документи. Всі додані позивачем докази свідчать тільки про аварійність будинку.
Ухвалою суду від 13.02.2023 року у даній справі за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
До суду 24.10.2023 року з ОНДІСЕ надійшли матеріали цивільної справи №522/13036/20 разом з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.
На виконання Розпорядження №4 керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси, на підставі доповідної записки секретаря судового засідання судді ОСОБА_5 – Багнюк А.Ю., згідно розпорядження керівника апарату суду від 27.10.2023 року № 695/23, 27.10.2023 року було здійснено повторний авторозподіл справи та остання була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В.
Матеріали справи були передані судді 30.10.2023 року.
Справу повторно 11.12.2023 року було направлено до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України з наданими додатково доказами від позивача для виконання ухвали суду від 13.02.2023 року.
До суду 16.07.2024 року з ОНДІСЕ надійшли матеріали цивільної справи №522/13036/20 разом з повідомленням №23-4777 про неможливість надання висновку.
Матеріали справи суддя отримала 17.07.2024 року.
Ухвалою суду від 22.07.2024 року прийнято до свого провадження, поновлено провадження та призначити дану цивільну справу до судового розгляду у підготовчому засіданні на 16.09.2024 року.
12.09.2024 року Побережнюк Є.В. надав суду клопотання, в якому просив повторно направити до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України справу з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи для її виконання (а.с. 24-25 т.11). В обґрунтування клопотання зазначено, що основним аргументом (позицією) позивача ОМР в позовній заяві є те, що рішення, записи про право власності підлягає скасуванню у зв`язку з із знищенням об`єктів нерухомого майна. Для повного, всебічного та законного розгляду справи потрібно встановити чи були фактично знищенні об`єкти, які знаходяться у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
13.09.2024 року представник Одеської міської ради надав суду клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи копію Висновку експерта від 11.09.2024 року №24-4103 будівельно-технічного експертного дослідження, проведеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України.
У підготовчому засіданні 16.09.2024 року був присутній представник Одеської міської ради – Вінюков В.М., просив долучити до матеріалів справи Висновок експерта від 11.09.2024 року №24-4103 будівельно-технічного експертного дослідження, проведеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, проведеного в позасудовому порядку.
Представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. у підготовчому засіданні зазначив, що Висновок експерта від 11.09.2024 року №24-4103 не отримував, просив надати час для ознайомлення з цим висновком.
Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 11.11.2024 року та надано час на ознайомлення з Висновком експерта від 11.09.2024 року.
08.11.2024 року представник «Петрекс Плюс» надав заперечення на клопотання ОМР про долучення до матеріалів справи доказу, в якому просив відмовити Одеській міській раді в задоволенні клопотання про долучення експертного дослідження від 11.09.2024 року №24-4103 по справі №522/13036/20.
08.11.2024 року представник Одеської міської ради надав суду заяву про зміну предмету позову та заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління капітального будівництва Одеської міської ради, та клопотання про виключення Державного реєстратора Краснопільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіну Олену Володимирівну та Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича зі складу відповідачів у даній справі, та залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Державного реєстратора Краснопільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіну Олену Володимирівну та Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Дмитра Миколайовича.
У підготовчому засіданні 11.11.2024 року був присутній представник Одеської міської ради – Вінюков В.М., просив задовольнити клопотання від 08.11.2025. При цьому просив залишити заяву про зміну предмету позову від 05.04.2021 року без розгляду. Просив прийняти заяву про зміну предмету позову, яку було подано 08.11.2024 року. Щодо заперечень відповідача на заяву про долучення доказів зазначив, що не отримував їх, тому просив надати час для їх ознайомлення.
Представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. зазначене клопотання представника ОМР залишив на розсуд суду. Не заперечував проти залишення без розгляду заяви представника позивача про зміну предмету позову від 05.04.2021 року. Зазначив, що заяву про зміну предмету позову не отримував, зазначивши, що потрібен час на ознайомлення з нею та висловлення своєї позиції.
Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про розгляд справи були сповіщені належним чином.
Протокольною ухвалою суду 11.11.2024 року задоволено клопотання представника позивача, виключено з кола співвідповідачів Державного реєстратора Краснопільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіну О.В. та Державного реєстратора Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирського Д.М., та згідно ст.53 ЦПК України залучено цих осіб до участі у справі в якості третіх осіб на боці відповідачів без самостійних вимог щодо предмету спору. Задоволено клопотання представника позивача та залишено заяву про зміну предмету позову від 05.04.2021 року без розгляду.
06.12.2024 року представник ТОВ «Петрекс Плюс» через систему Електронний суд надав заперечення проти прийняття до розгляду заяви ОМР про зміну предмету позову від 08.11.2024 року та заперечення на заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.
09.12.2024 року представник ОМР надав письмові пояснення щодо заперечень на клопотання Одеської міської ради про долучення доказу до матеріалів справи.
Через відсутність електроенергії у приміщенні Приморського районного суду м.Одеси, розгляд справи призначений на 09.12.2024 року було відкладено на 15.01.2025 року.
У підготовчому засіданні 15.01.2025 року був присутній представник Одеської міської ради – Вінюков В.М., просив прийняти зміну предмету позову. Просив залучити в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача – Управління капітального будівництва ОМР та долучити до матеріалів справи Висновок експерта від 11.09.2024 року №24-4103 будівельно-технічного експертного дослідження, виготовленого на замовлення Управління капітального будівництва ОМР.
Представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. заперечував проти прийняття зміни предмету позову. Проти клопотання про залучення в якості третьої особи – Управління капітального будівництва ОМР заперечував, просив відмовити. Заперечував проти клопотання представника позивача про долучення Висновку експерта від 11.09.2024 року.
Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про розгляд справи були сповіщені належним чином.
Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання ОМР та прийнято зміни предмету позову від 08.11.2024 року. Задоволено клопотання ОМР та залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача – Управління капітального будівництва ОМР. У задоволенні клопотання ОМР про долучення до матеріалів справи копії висновку експерта від 11.09.2024 року – відмовлено, розгляд справи відкладено на 22.01.2025 року.
Позовні вимоги згідно клопотання про зміну предмету позову є:
1. Визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс» - оформлене протоколом № 13 від 05.01.2017 року в частині п. 2 щодо збільшення частки ОСОБА_1 у статутному капіталі шляхом внесення наступного майна: нежилого приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2014 року (номер запису про право власності - 4423997) -5 116 800 грн.;
2. Визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс»-оформлене протоколом № 13 від 05.01.2017 року в частині п.27-щодо прийняття ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ з внеском до статутного капіталу наступного майна: нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м., що розташоване у буд. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2010 року (реєстраційний номер -10379386) - 23 426 000 грн.;
3. Визнання недійсним Акт прийому-передачі від 05.01.2017 року справжність підпису на якому підтверджено приватним нотаріусом Запольською О.В., зареєстрованого в реєстрі за №№ 167,168 в частині:
- передачі ОСОБА_1 внеску до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс» та прийняття ТОВ «Петрекс Плюс» нежилого приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2014 року (номер запису про право власності - 4423997) - 5 116 800 грн.;
- передачі ОСОБА_2 внеску до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс» та прийняття ТОВ «Петрекс Плюс» нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 405,5 кв.м., що розташоване у буд. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2010 року (реєстраційний номер -10379386) - 23 426 000 грн.;
4. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2017 року № 33602564, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О.В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості-нежилі приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер - 277519351101);
5. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985058 прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М. , яким змінено загальну площу об`єкта - нежилих приміщень № 501А за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер - 277519351101) з загальної площі 98,4 кв. м. на загальну площу 203,3 кв.м., та яким доповнено підстави для державної реєстрації права власності-довідкою про показники об`єкта нерухомого від 03.02.2020 року № 2020-049-8, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
6. Припинення права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості - нежилі приміщення № 501А за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 203,3 кв.м. (реєстраційний номер - 277519351101) із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
7. Скасування рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) від 27.01.2017 року № 33603238, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О.В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості- нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 450,5 кв.м. реєстраційний номер - 1157690751101);
8. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 15.04.2020 року №51985397 ,прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М., яким змінено загальну площу об`єкту нерухомості-нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер - 1157690751101) з заг.пл. 450,5 кв.м. на 505,6 кв.м. та доповнено підстави для державної реєстрації права власності-довідкою про показники об`єкта нерухомого від 03.02.2020 року № 2020-049-9, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
9. Припинення права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості- нежилі приміщення № 501А за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 127/1000 від всього житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер -1157690751101), заг.пл. 505,6 кв.м. і з закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
21.01.2025 року представник Управління капітального будівництва ОМР надав до суду письмові пояснення, в яких просив позов Одеської міської ради – задовольнити.
У підготовчому засіданні 22.01.2025 року була присутня представник Управління капітального будівництва ОМР – Дементьєва О.В., просила прийняти письмові пояснення та долучити їх до матеріалів справи. Заперечувала проти відкладення розгляду справи.
Представник Одеської міської ради – Вінюков В.М. не заперечував проти долучення до матеріалів справи письмових пояснень Управління капітального будівництва ОМР. Заперечував проти відкладення розгляду справи.
Представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. зазначив, що письмові пояснення не отримував. Просив відкласти розгляд справи з метою ознайомлення з письмовими поясненнями та додатками до них та надання своєї позиції.
Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про розгляд справи були сповіщені належним чином.
Протокольною ухвалою суду, у зв`язку з неотриманням представником ТОВ «Петрекс Плюс» письмових пояснень з додатками, та враховуючи фактично відправку Управління капітального будівництва ОМР копій тільки 21.01.2025 року, задоволено клопотання представника ТОВ «Петрекс Плюс», надано час на ознайомлення та право на висловлення правової позиції щодо процесуальної заяви УКБ ОМР, прийнято пояснення третьої особи та розгляд справи відкладено на 26.02.2025 року.
25.02.2025 року ТОВ «Петрекс Плюс» надав заперечення на пояснення Управління капітального будівництва ОМР, в яких просили у задоволенні позову Одеської міської ради – відмовити.
У підготовчому засіданні 26.02.2025 року був присутній представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. проти приєднання до матеріалів справи письмових пояснень Управління капітального будівництва ОМР не заперечував, Просив долучити до матеріалів справи заперечення на пояснення третьої особи.
Представник Одеської міської ради – Вінюков В.М. не заперечував проти приєднання до матеріалів справи заперечень на пояснення третьої особи.
Представник Управління капітального будівництва ОМР – Дементьєва О.В. не заперечувала проти приєднання до матеріалів справи заперечень на пояснення третьої особи.
Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про розгляд справи були сповіщені належним чином.
Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, прийнято та приєднано до матеріалів справи заперечення на пояснення третьої особи.
Представник ОМР - Вінюков В.М. позов підтримав, зазначивши, що всі докази на підтвердження своєї позиції вже надані. Клопотання ОСОБА_2 про повторне направлення справи до експертної установи вважає недоцільним, крім того це клопотання подано з пропуском строків.
Представник УКБ ОМР – Дементьєва О.В. позов підтримала, зазначивши, що всі докази на підтвердження своєї позиції вже надані. Заперечувала проти клопотання ОСОБА_2 про повторне направлення справи до експертної установи, зазначивши, що ними було надано експертне дослідження з цього питання.
Представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. позов не визнав, зазначивши, що всі докази на підтвердження своєї позиції вже надані. Заперечував проти клопотання ОСОБА_2 про повторне направлення справи до експертної установи.
Ухвалою суду від 26.02.2025 року клопотання ОСОБА_2 про повторне направлення справи та ухвали суду від 13.02.2023 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи – залишено без задоволення.
Представники ОМР - Вінюков В.М., УКБ ОМР – Дементьєва О.В., ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. не заперечував проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 26.02.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 16.04.2025 року.
У судове засідання 16.04.2025 року з`явилися представник ОМР - Вінюков В.М., представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. та представник Управління капітального будівництва ОМР – Софянік К.А., надали свої пояснення стосовно позову, підтримавши письмові доводи.
Оголошену перерву до 27.05.2025 року.
У зв`язку зі знаходженням судді Домусчі Л.В. у відпустці розгляд справи, призначений на 27.05.2025 року, відкладено на 24.06.2025 року.
У судове засідання 24.06.2025 року з`явилися представник ОМР - Вінюков В.М. та представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М., продовжили надавати свої пояснення стосовно позову.
Оголошену перерву до 28.08.2025 року.
У судове засідання 28.08.2025 року з`явилися представник ОМР - Вінюков В.М. та представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М., надали свої пояснення стосовно позову під час дослідження доказів.
Оголошену перерву до 15.09.2025 року.
У судове засідання 15.09.2025 року з`явилися представник ОМР - Вінюков В.М. та представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М., надали свої пояснення стосовно позову під час дослідження доказів.
Оголошену перерву до 16.10.2025 року.
У судове засідання 16.10.2025 року з`явилися представник ОМР - Вінюков В.М., представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. та представник Управління капітального будівництва ОМР – Дементьєва О.В., яка надала свої пояснення стосовно позову під час дослідження доказів, просила його задовольнити
Оголошену перерву до 29.10.2025 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.
У судове засідання 29.10.2025 року з`явився представник ОМР - Вінюков В.М., від представника ТОВ «Петрекс Плюс» - Гілка О.А. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи на 24.11.2025 року.
У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 24.11.2025 року, відкладено на 18.12.2025 року.
У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області розгляд справи, призначений на 18.12.2025 року, відкладено на 05.02.2026 року.
У судове засідання 05.02.2026 року з`явилися представник ОМР - Вінюков В.М., представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. та представник Управління капітального будівництва ОМР – Дементьєва О.В., надали свої пояснення стосовно позову під час дослідження доказів.
Оголошену перерву до 05.03.2026 року.
У судове засідання 05.03.2026 року з`явилися представник ОМР - Вінюков В.М. та представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М., надали свої пояснення стосовно позову.
Представник ОМР - Вінюков В.М. позов просив задовольнити у повному обсязі.
Представник ТОВ «Петрекс Плюс» - Ковальчук Р.М. просив у задоволенні позову відмовити.
09.03.2026 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.
Предметом позовних вимог є:
1. Визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс» - оформлене протоколом № 13 від 05.01.2017 року в частині п. 2 щодо збільшення частки ОСОБА_1 у статутному капіталі шляхом внесення наступного майна: нежилого приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що їй належить на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2014 року (номер запису про право власності - 4423997) -5 116 800 грн.;
2. Визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс»-оформлене протоколом № 13 від 05.01.2017 року в частині п.27-щодо прийняття ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ з внеском до статутного капіталу наступного майна: нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м., що розташоване у буд. АДРЕСА_1 , що йому належить на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2010 року (реєстраційний номер -10379386) - 23 426 000 грн.;
3. Визнання недійсним Акт прийому-передачі від 05.01.2017 року справжність підпису на якому підтверджено приватним нотаріусом Запольською О.В., зареєстрованого в реєстрі за №№ 167,168 в частині:
- передачі ОСОБА_1 внеску до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс» та прийняття ТОВ «Петрекс Плюс» нежилого приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2014 року (номер запису про право власності - 4423997) - 5 116 800 грн.;
- передачі ОСОБА_2 внеску до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс» та прийняття ТОВ «Петрекс Плюс» нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 405,5 кв.м., що розташоване у буд. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2010 року (реєстраційний номер -10379386) - 23 426 000 грн.;
4. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.01.2017 року № 33602564, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О.В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості-нежилі приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер - 277519351101);
5. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985058 прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М. , яким змінено загальну площу об`єкта - нежилих приміщень № 501А за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер - 277519351101) з загальної площі 98,4 кв. м. на загальну площу 203,3 кв.м., та яким доповнено підстави для державної реєстрації права власності-довідкою про показники об`єкта нерухомого від 03.02.2020 року № 2020-049-8, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
6. Припинення права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості - нежилі приміщення № 501А за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 203,3 кв.м. (реєстраційний номер - 277519351101) із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
7. Скасування рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) від 27.01.2017 року № 33603238, прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О.В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості- нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 450,5 кв.м. реєстраційний номер - 1157690751101);
8. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 15.04.2020 року №51985397 ,прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М., яким змінено загальну площу об`єкту нерухомості-нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер - 1157690751101) з заг.пл. 450,5 кв.м. на 505,6 кв.м. та доповнено підстави для державної реєстрації права власності-довідкою про показники об`єкта нерухомого від 03.02.2020 року № 2020-049-9, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
9. Припинення права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості- нежилі приміщення № 501А за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 127/1000 від всього житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер -1157690751101), заг.пл. 505,6 кв.м. і з закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
Предметом спору є:
- нежиле приміщення № 501А, заг.пл. 98,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площа якого згодом збільшилась до 203,3 кв.м.,
- нежиле приміщення, що складає 127/1000 в буд. АДРЕСА_1 , яке мало заг.пл. 450,5 кв.м. та згодом збільшилось до 505,6 кв.м.
Зазначені вимоги були змінені позивачем 08.11.2024 року та прийняті судом.
Не є зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин, а також зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права, на що наголошується також у висновках ВС у постановах від 06.11.2019 року у справі № 191/3903/17, від 04.12.2019 року у справі № 235/9835/15-ц, від 11.06.2020 року у справі № 752/25588/17, ВП ВС від 25.06.2019 року справа № 924/1473/15.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є власником будівлі пам`ятки архітектури та містобудування ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), загальною площею - 5 022 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності за ОМР зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 липня 2020 року.
Підставою позовних вимог позивачем зазначено наступне: на момент передачі спірних приміщень ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» 05.01.2017 року ці спірні внутрішні приміщення були фактично знищені внаслідок неналежної експлуатації, пожеж і аварійного стану будинку, який є пам`ятником архітектури місцевого значення. А тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мали права розпоряджатись спірним майном, оскільки таке право було втрачено у зв`язку з знищенням нерухомого майна. Отже і ТОВ «Петрекс Плюс» не набуло право власності на фактично знищені приміщення 
Як на час реєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомості за ТОВ «Петрекс Плюс», так і на час державної реєстрації збільшення їх площі вказані внутрішні об`єкти нерухомості були практично знищені, не існували в натурі у складі будинку згідно ст.ст. 203, 215, 346, 349 ЦК України.
У зв`язку із цим, на думку позивача, державна реєстрація за ТОВ «Петрекс Плюс» права власності на указані вище нежилі приміщення у житловому будинку є незаконною.
Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21.
Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною.
Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).
Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France)).
Крім того, у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.
Наведене дає підстави для висновку, що «суд, встановлений законом» охоплює поняття юрисдикції суду, визначеної процесуальним законом.
У статті 124 Конституції України у редакції на час звернення позивачів до суду передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
При визначенні питання належності спору до юрисдикції суду, постає два питання: по-перше, чи підлягає спір вирішенню судами, тобто чи є він юридичним в розумінні статті 124 Конституції України, якщо так, то до юрисдикції якого суду належить вирішення такого спору. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
Спір у цій справі стосується правомірності передачі фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у власність ТОВ «Петрекс Плюс» спірних нежилих приміщень в житловому будинку АДРЕСА_1 , які за твердженням позивача на час передачі і державної реєстрації за ТОВ «Петрекс Плюс» були практично знищені, не існували в натурі у складі будинку.
Тобто спір виник не з корпоративних прав, а тому не підлягає застосуванню п.13 ч.1 ст.20 ГПК України. Саме до такого висновку дійшов ВС у постанові від 28.09.2022 року, а тому суд не бере до уваги позицію представника відповідача під час остаточного розгляду справи щодо підсудності .
Відповідно до позовних вимог позов пред`явлено до відповідачів, одним з яких є юридична особа ТОВ «Петрекс Плюс».
Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників врегульовані Законом України "Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю".
За змістом статей 28, 29 цього Закону органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс», оформленого протоколом № 13 від 05.01.2017 року в п. 2 щодо збільшення частки ОСОБА_1 у статутному капіталі майном у вигляді нежилого приміщення № 501А, заг.пл. 98,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в п. АДРЕСА_2 щодо прийняття ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ з внеском до статутного капіталу у вигляді майна - нежилого приміщення, що складає 127/1000 в буд. АДРЕСА_1 заг.пл. 450,5 кв.м.
З матеріалів справи встановлено, що 12.07.2010 року ОСОБА_2 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу набув у власність нежиле приміщення, що складає 127/1000 в буд. АДРЕСА_1 заг.пл. 450,5 кв.м. (придбав у будинку нежитлові приміщення «Аптека Гаєвського»).
27.01.2014 року ОСОБА_1 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбала нежиле приміщення № 501А, заг.пл. 98,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На загальних зборах ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» від 05.01.2017 року ОСОБА_2 був прийнятий до складу учасників ТОВ та вніс до статутного капіталу як внесок 127/1000 в буд. АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 збільшила свою частку за рахунок внесення до статутного капіталу вищевказаного нежилого приміщення. Зазначені приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05.01.2017 року були передані як їх внесок до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», що підтверджується протоколом загальних зборів ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» від 05.01.2017 року.
З точки зору цивільного права важливо підкреслити, що рішення загальних зборів ТОВ не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. Верховний Суд у низці постанов (зокрема, у справах № 909/597/17 від 10.05.2018 року, № 916/2386/17 від 17.07.2018 року, № 924/497/19 від 30.04.2020 року, №925/510/20 від 11.03.2021 року , № 924/641/20 від 12.07.2023 року, № 918/919/22 від 02.11.2023 року) наголосив на тому, що такі рішення не підпадають під ознаки правочину та, відповідно, не можуть бути визнані недійсними на підставах, передбачених статтями 203, 215 та 216 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин (постанова від 20.03.2018 року у справі № 916/375/17)
Рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актом органу управління юридичної особи, а не одностороннім правочином, оскільки приймається загальними зборами учасників, які не є ні суб`єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є рішенням загальних зборів учасників господарського товариства і договором, тому що приймається не за домовленістю всіх учасників товариства, а більшістю їх голосів (постанова від 12.04.2018 року у справі № 922/2688/17).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2024 року по справі № 916/379/23 виснувала:
«Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами в розумінні ст. 202 ЦК України (ні одностороннім правочином, ні договором), і до них не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 цього Кодексу, які визначають підстави недійсності правочину і, відповідно, і ні правові наслідки недійсності правочину за ст. 216 ЦК України. Такі рішення загальних зборів розглядаються як «акти ненормативного характеру», тобто індивідуальні акти, до яких не може бути застосовані норми ЦК України щодо їх недійсності.
Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс», оформленого протоколом № 13 від 05.01.2017 року в п.2 та в п.27.

Також судом встановлено, що вказані спірні нежилі приміщення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 передали до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс» (код ЄДРПОУ 35697377) за нотаріально посвідченим актом прийому-передачі від 05.01.2017 року.
У спірних правовідносинах акт приймання-передачі нерухомого майна до складу статутного капіталу товариства підписано на підставі рішень загальних зборів учасників товариства. Акт приймання-передачі нерухомого майна підтверджує волевиявлення сторін, а також має юридичні наслідки – факт переходу права власності на нерухоме майно.
Таким чином, може бути оскаржений та визнаний недійсним кінцевий результат комплексу дій з передачі майна до складу статутного капіталу товариства – правочин, оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна.
Спірний акт передачі майна від 05.01.2017 року в частині передачі нежилого приміщення № 501А заг.пл. 98,4 кв.м. та 127/1000 частин від всього житлового будинку заг.пл. 450, 5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 фактично є двостороннім правочином, який спричинив юридичні наслідки – зміну власників спірного майна, а саме від ОСОБА_1 , та від ОСОБА_2 на ТОВ «Петрекс Плюс»., а тому такий Акт передачі майна, є правочином і підлягає оскарженню в судовому порядку (саме до таких висновків дійшла ВП ВС у постанові від 18.12.2024 року по справі № 916/379/23).
Судом встановлено, що зазначені приміщення знаходяться в житловому будинку АДРЕСА_1 , який є пам`ятником архітектури місцевого значення по Одеській області згідно рішення виконавчого комітету Одеської обласної ради від 27.12.1991 року за № 580 (а.с. 43-47 т. 1).
В матеріалах справи також є копія технічного паспорту на вказану будівлю з зазначенням що користувачем є ЖЕК №15, виготовлений за часів УРСР (а.с. 226-239 т. 9) з архіву КП «БТІ» ОМР.
Згідно наказу Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007 року за № 662/0/16-07 ОСОБА_6 1897-1898 роках за адресою: АДРЕСА_1 занесено до державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкта культурної спадщини (а.с. 48-51 т.1).
Рішенням міського голови виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.05.2004 року за № 300 «Про заходи щодо здійснення реконструкції та забудови території в межах будівель: АДРЕСА_3 , № 62-64 по АДРЕСА_4 та їх прибудинкових територій» вирішено здійснити реставрацію та комплексну реконструкцію територій в межах будівель АДРЕСА_5 та їх прибудинкових територій. Пунктом 2 рішення делеговано ВАТ «Реставратор» функції замовника і реставратора з реконструкції та забудови зазначеної території. (а.с. 72 т. 1).
Також надано копію Заключення № 3461 (науково-дослідницька частина) Одеської державної академії будівництва та архітектури про технічний стан основних несучих та городжувальних конструкцій, величини їх фізичного зносу, а також можливості подальшої експлуатації будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25-57 т. 3) за замовленням КП «ДЕЗ «Центральне» в 2006 року надано висновок з планом будівлі:
- Фізичний знос будівлі становить 84%, а його фізичний стан в цілому, як ветхе і аварійне, яке загрожує обвалом що підтверджується падінням окремих дільниць перекриття і виходом з строю окремих конструктивних елементів-подальша експлуатація будівлі можлива після його реконструкції і капітального ремонту з відселенням громадян з жилих та нежитлових приміщень.
Розпорядженням Приморської районної адміністрації ОМР № 2762 від 03.11.2006 року «Про затвердження висновку про технічний стан та експлуатаційну придатність житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 » було затверджено висновок про технічний стан та експлуатаційну придатність житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано зазначений будинок ветхим-аварійним, непридатним для нормальної експлуатації, погрожуючий заваленням (висновок № 3461 дод.) (а.с.73).
З матеріалів ремонтно-реставраційних робот по пам`ятнику містобудування та архітектури жилого будинку (колишній будинок Руссова) АДРЕСА_1 наданого КПЦ «ЕКОСТРОЙ» в 2008 року (а.с. 79-83, т. 2) станом на момент дослідження будинку в квітні 2008р., об`єкт обстеження –це 4-х поверхова будівля з експлуатаційним підвалом і не експлуатаційним горищем з складною конфігурацією, фізичний знос перевищує 86 %.
Аналогічне обстеження також проводилось і в жовтні 2008 року КПЦ «ЕКОСТРОЙ» (т. 2 а.с. 86-91), яким надано висновок: технічний стан будинку погіршився. Для запобіганню спонтанного руйнування конструкцій будівлі необхідно терміново виконати комплекс протиаварійних робіт.
З матеріалів щодо ремонтно-реставраційних робіт по пам`ятнику містобудування та архітектури виконаного НПЦ «ЕКОСТРОЙ» в 2008 року будівлі за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що на момент обстеження приміщення 2-4 поверхів не експлуатуються. В підвалі будівлі розміщені складські приміщення та поміщення ресторану: на 1 поверсі розміщені нежитлове приміщення загального значення («Аптека Гаєвського»), на 2-4 поверхах-квартири комунального заселення. Технічний стан будівлі погіршився. Потребує проведення комплексу спеціальних досліджень з підбору ефективних матеріалів та спеціальної технології реалізації науково конструктивних обґрунтованих технічних рішень.(а.с. 58- 76 т.3).
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.10.2009 року за № 1090 у зв`язку з ситуацією, яка склалася через незадовільний аварійний стан пам`ятника архітектури та містобудування, колишнього будинку Русова, за адресою: АДРЕСА_1 та невиконанням рішення виконкому ОМР від 27.05.2004 року за № 300, враховуючи, що термін проектування та реконструкції минув, ВАТ «Реставратор» та ПП «Комерційна фірма «Будінвест-груп», якому ВАТ «Реставратор» було продано пакет технічної документації, невиконані умови вказаного рішення виконкому та зобов`язання інвестора, скасовано рішення виконавчого комітету ОМР від 27.05.2004 року за №300 «Про заходи щодо здійснення реконструкції та забудови території в межах будівель: АДРЕСА_1 , № 21-23 по АДРЕСА_4 , № 62-64 по АДРЕСА_4 та їх прибудинкових територій» (а.с. 74).
Пунктом 2 цього рішення визнано Управління капітального будівництва ОМР замовником для виконання проектних, першочергових, протиаварійних та реставраційних робіт.
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради 15.08.2013 року № 323 «Про проведення конкурсу на надання житлово-комунальних послуг у житловому та нежитловому фонді, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Одеси, розташованому у Приморському районі зі змінами».
Рішенням виконавчого комітету ОМР № 487 від 30.12.2013 року «Про втрату чинності рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.08.2013р. № 323 «Про проведення конкурсу на надання житлово-комунальних послуг у житловому та нежитловому фонді, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Одеси, розташованому у Приморському районі» вважати такими, що втратило чинність рішення виконкому ОМР від 15.08.2013 року № 323, та у зв`язку з закінченням строку дії договору від 11.03.2004 року закріпили за КП «ЖКС «Порто-Франківський» на праві господарського відання майно, до переліку якого буд. АДРЕСА_1 . (а.с. 76-77).
Також Рішенням виконавчого комітету ОМР від 28.08.2014 року за № 200 закріплено за КП «ЖКС «Порто-Франківський» на праві господарського відання майно, до переліку якого увійшов і буд. АДРЕСА_1 (а.с. 78-79).
Спеціалістами Управління охорони об`єктів культурної спадщини 20.10.2014 року складено Акт огляду пам`ятки архітектури, яким встановлено наступне (а.с. 151-153):
Загальний стан будівлі незадовільний, а також і технічний стан окремих балконів, зафіксовано сліди замокання, тріщини різного напряму та розкриття, водостічні в рівні 1-4 поверхів частково демонтовані, перекриття 4 і 3 поверхів у правобічній частині будівлі повністю зруйновані, головні сходи в незадовільному стані, перебування людей в приміщені небезпечно для життя. Висновок: необхідно терміново вжити заходи щодо збереження будівлі пам`ятки архітектури, а саме проведення протиаварійних та реставраційних робіт, негайно вжити заходи для закриття доступу у приміщення будівлі та прилеглої території.
Позивачем надано копію Інженерно-конструкторського обстеження житлового будинку проведеного «УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ» в грудні 2014 року (а.с. 80-112), яким надано висновки та рекомендації:
- за результатами обстеження загальний стан будівлі, пам`ятки архітектури та містобудівного місцевого значення, визнано-аварійний (стан будівлі –IV);
- за результатами даного обстеження фізичний знос будівлі становить 94,05 %;
- надано рекомендації щодо усунення дефектів і пошкоджень конструкцій, відновленню їх задовільного стану та подальшої безпечної експлуатації будівлі;
- надано перелік комплексу основних першочергових протиаварійних та консерваційних робіт, які необхідно завершити та доповнити;
- зазначено, що оптимальним вирішенням конструкторського розділу проекту реставрації є відновлення задовільного стану будівлі в нових несучих конструкціях;
-враховуючи незадовільний технічний стан несучої стіни головного фасаду та багатого архітектурного та ліпного декору, разом з тим непересічні культурну та історичну цінність будівлі, а особливо фасаду як домінанти Соборної площі, при вирішення питання відновлення об`єкту як окремої споруди, враховуючи в комплексі розв`язання містобудівних та архітектурних умов усього кварталу- збереження з подальшою реставрацією або ретельне відтворення головного фасаду пам`ятки, в разі неможливості реставрації є вирішальним.
Згідно наданого Одеським відділенням Інженерної академії України Науково-виробничого центру «ЕКОСТРОЙ» заключення об`єкту дослідження-житлового будинку по АДРЕСА_1 проведеного в листопаді 2014 року на замовлення УКБ ОМР, який є пам`ятником архітектури місцевого значення, таке дослідження ними вже проводилось в 2008 року детальне технічного зносу будівлі, були надані рекомендації, було розроблено першочергові протиаварійні заходи. 
Зазначено, що на момент даного обстеження будинок в цілому виведено з експлуатації за виключенням приміщень на рівні 1-го поверху та підвалу в осях 1..6/Ф...Д. (а.с. 120).
Дане візуальне обстеження будинку-пам`ятки показало, що його технічний стан значно погіршився в результаті тривалого впливу навколишнього середовища за відсутності повноцінної консервації будівлі. Технічний стан будівлі можна характеризувати як «непридатний». Фізичний знос будівлі в цілому становить 87 %. Проте реставрація пам`ятки архітектури з відновленням втрачених елементів технічно можлива. Але до відновлюваних робіт необхідно приступити терміново (а.с. 115- 134), а також додано фотографії (а.с. 135-147).
17.02.2015 року складено Акт обстеження будівлі у складі представників Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини ОМР, Департаменту міського господарства ОМР, Приморської райадміністрації ОМР, КП «ЖКС Портофранківський», ЖУ «Ренесанс 92-ЛТД», яким встановлено, що ворота та двері будинку розкриті навстіж, замки відсутні, виходять невідомі люди, перила сходів відсутні, відсутні двері, вікна, виконано монтаж дерев`яних кріплень (кв. АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 демонтовані всі перегородки, демонтовано кладку стін, відсутні вікна, двері, відсутнє перекриття.(а.с.155-156).
20.02.2015 року Одеське відділення Інженерної академії України Науково-виробничого центру «ЕКОСТРОЙ» надало Управлінню капітального будівництва ОМР відповідь, якою повідомлено про проведення в листопаді 2014 року комплексу інженерно-вишукуваних робіт в даній будівлі та підготовкою і випуском відповідного заключення. Станом на квітень 2015 року рекомендації що було надано в попередньому заключенні, першочергові роботи, які вимагають екстреного проведення, консервація відновлення несучої системи на цьому об`єкті не виконані. У зв`язку з цим було проведено в квітні 2015 року самостійно візуальне обстеження будівлі з метою з`ясування зміни технічного стану та встановив, що на момент обстеження зафіксовано прогресуюче погіршення технічного стану будівлі та реально можливо його спонтанне обрушення в будь-який час. Придатність окремих конструкцій, елементів та деталей для послідуючого використання можливо розглядати тільки на окремих та обмежених дільницях (а.с. 157-159).
Рішенням виконавчого комітету ОМР від 21.05.2015 року за № 124 створено комісію з обстеження стану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 113).
Згідно протоколу № 1 засідання створеної комісії від 25.05.2015 року вирішено: визнати житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання; визнати за доцільне проведення консервації будинку з подальшою реставрацією; доручено вжити першочергові заходи із запобігання подальшому пошкодженню та руйнуванню будівлі, комісії з обстеження будинку за результатами обговорення із громадськістю міста слід надати пропозиції щодо подальшого використання будинку в порядку, встановленому законодавством України; комісії з обстеження стану жилого будинку за результатами обговорення із громадськістю міста надати пропозиції щодо подальшого використання цього будинку в порядку, встановленому законодавством (а.с. 160-162 т.1, а.с. 81-82 т. 3).
Рішенням виконавчого комітету ОМР № 126 від 28.05.2015 року «Про результати роботи комісії з обстеження житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,та визнання його непридатним для проживання» зазначено:
«Будівля-пам`ятка використовувалась переважно в якості жилого будинку, більшість квартир в якому перебували в приватній власності. З 2004 року її утримання та обслуговування здійснювалось МП фірмою «Ренесанс 92 ЛТД» та його правонаступником ТОВ «Ренесанс-92». В результаті неодноразових пожеж технічний стан будівлі істотно погіршився, знищені дах, частково межповерхове перекриття, сходи, пошкоджені несучі та огороджувальні конструкції.
Фактично починаючи з 2009 року, будівля не використовується за цільовим призначенням як житлова. Особи, винні в загорянні будівлі, до теперішнього часу не встановлені. Співвласниками, МП фірмою «Ренесанс 92 ЛТД» та його правонаступником ТОВ «Ренесанс-92» заходів ремонту, консервації та реставрації будівлі не здійснювалось. 
Питання щодо припинення права обслуговування ТОВ «Ренесанс-92» зазначеного будинку вирішено в судовому порядку згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду 20.02.2015 року № 522/623/14-а.
Враховуючи наведене: визнано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання. Визнано за доцільне проведення консервації з подальшою реставрацією. (а.с. 148-149).»
Комісія 09.06.2015 року складено Акт огляду технічного стану пам`ятки (а.с.87-89 т.3) за висновком якого: з огляду на виявлені при обстежені дефекти і пошкодження, а також непридатний для нормальної експлуатації в цілому технічний стан будівлі, близький до руйнування, необхідно терміново провести ряд протиаварійних заходів для створення умов для збереження будівлі, як пам`ятки архітектури, та слідом комплекс робіт з реабілітації будівлі та ремонтно-реставраційні роботи.
15.07.2015 року Одеська обласна державна адміністрація надіслала відповідь Одеському міському голові ОСОБА_7 на його лист від 07.04.2015р. щодо примусового відчуження або викупу будівлі-пам`ятки архітектури по АДРЕСА_1 (ст.352 ЦК України), оскільки створюється загроза руйнування будівлі. Проте не було конкретизовано предмет пропозиції викупу: пам`ятка-будівля в цілому (власник ОМР) чи окремі приміщення в ній (власники-фізичні та юридичні особи). Проте Законом не зазначено за рахунок яких коштів може здійснюватись примусове відчуження пам`ятки архітектури. Натомість у разі подання позову від імені Одеської міської ради, яка є власником будівлі в цілому, об`єктом викупу будуть лише квартири та нежитлові приміщення, що перебувають у приватній власності, тобто бюджетні втрати після задоволення позову будуть значно меншими. Запропоновано продовжити роботу з вирішення питань, пов`язаних з проведенням консерваційних та реставраційних робіт на « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також відпрацювати ефективний механізм врятування пам`ятки архітектури. (а.с. 163-165).
Постановою ВП ВС від 16.10.2018 року у справі № 916/4625/15 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 року та рішення господарського суду Одеської області від 18.02.2016 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволення позову Одеської міської ради до ОСББ «Реставратор-21» (м. Одеса, вул. Садова, 21) та інших про визнання недійсним загальних зборів, статуту і скасування державної реєстрації юридичної особи- відмовлено.
Також встановлено, що у 2015-2017 роках у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 відбулися пожежі (29.10.2009 року, 17.03.2015 року, 03.05.2015 року, 19.06.2015 року, 28.01.2016 року, 22.07.2017 року), за результатами яких Приморським РВ ГУ ДСНС України в Одеській області складено акти про пожежу та звіти про причину виникнення пожежі, відповідно до яких підставами виникнення стало необережне поводження з вогнем невстановленими особами (а.с. 95-131 т. 3).
30.11.2017 року рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №438 «Про заходи подальшого використання непридатного для проживання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 » (а.с. 166), ВИРІШЕНО: взяти до відома висновок комісії з обстеження стану житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , визначений у протоколі її засідання від 03.10.2017 року. Встановити подальше використання непридатного для проживання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у будівлі громадського призначення з виключенням функції торговельного центру. Призначити Управління капітального будівництва ОМР замовником із проектування та виконання ремонтно-реставраційних робіт із приставанням під громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування , за адресою: АДРЕСА_1 :
- протиаварійні роботи та реставрація будівлі,
- реабілітація з пристосуванням під будівлю громадського призначення.
В 2017-2019 роках роботи по виконанню ремонтно-реставраційних робіт із пристосуванням під громадський будинок пам`ятки архітектури та містобудування були профінансовані за рахунок коштів бюджету міста Одеси та виконано на замовлення Управління капітального будівництва ОМР та виготовлено новий технічний паспорт будівлі 27.03.2020 року (а.с. 172-199).
Рішеннями Одеської міської ради № 945-VII від 26.04.2018 року та № 2595-VII від 18.11.2017 року, № 3465-VII від 18.07.2018 року, № 3825-VII 31.10.2018 року було передбачено фінансування з бюджету міста Одеси заходу «Ремонтно-реставраційні і першочергові роботи на будівлі-пам`ятці (м. Одеса, вул. Садова, 21 «Будинок Руссова»).
Рішенням виконавчого комітету ОМР від 03.07.2020 року № 237 «Про реставрацію права комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заг.пл. 5 022 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 » зареєстровано право комунальної власності територіальної громади м. Одеси на громадську будівлю пам`ятки архітектури та містобудування ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заг.пл. 5 022 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 201 т.1).
Державна реєстрація права власності (комунальна) за Одеською міською радою на цей будинок зареєстровано03.07.2020 року, про що також надано суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16-18 т. 2).

Також встановлено судом, що в цьому житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який є пам`яткою архітектури та містобудування, ОСОБА_2 мав на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 12.07.2010 року укладений з ТОВ «Аптека Гаєвського» 127/1000 частин нежитлових приміщень житлового будинку заг.пл. 450,5 кв.м. і підтверджується копією технічного паспорту від 27.05.2010 року (а.с. 240-241 т. 9), а ОСОБА_1 була власником нежитлового приміщення № 501А, заг.пл. 98 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 27.01.2014 року та технічного паспорту від 05.04.2005 року (а.с. 242-243 т. 9).
05.01.2017 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 внесли зазначені нежилі приміщення як свій внесок (збільшення внеску) до статутного капіталу ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» згідно протоколу № 13 рішення загальних зборів ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» та за Актом прийому-передачі нерухомого майна від 05.01.2017 року, який нотаріально посвідчений, ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» отримало зазначене майно у якості внеску і тим самим набуло право власності на спірне майно та 27.01.2017 року зареєструвало за собою державну реєстрацію права власності на приміщення № 501 заг.пл. 98,4 кв.м. та на 127/1000 частин житл. будинку.
Відомості про державну реєстрацію права власності на ці спірні нежилі приміщення було зареєстровано 27.01.2017 року (рішення № 33603238, та № 33602564 - державний реєстратор Дубровіна О.В.) за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС».
15.04.2020 року ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» провело державну реєстрацію збільшення площі нежитлових приміщень № 501А з 98,4 кв.м. на 203,3 кв.м.; та збільшення площі нежитлового приміщення 127/1000 частин будинку з 450,5 кв.м. на 505,6 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.08.2020 року (а.с. 19-24 т. 2) та Витягом від 15.04.2020 року. (т. 3 а.с. 211).
Згідно технічного паспорта на нежиле приміщення № 501А, виготовленого 03.02.2020 року (т. 2 а.с. 1-5, т. 3 а.с. 222-226) вбачається, що його загальна площа до уточнення лінійних розмірів складала 98,4 кв.м., а після уточнення лінійних розмірів становить 203,6 кв.м. яке розташоване на 1 поверсі та в підвалі будинку.
Підставою для державної реєстрації збільшення площі нежилого приміщення №501А є довідка СПД - фіз.особи ОСОБА_3 про показники об`єкта нерухомого майна від 03.02.2020 № 2020-049-8/в (а.с. 7 т. 2), якою зазначено, що відповідно до проведеної інвентаризації №2020-049-8/в дане нежиле приміщення має такі показники:
До уточнення лінійних розмірів- 98,4 кв.м., після уточнення лінійних розмірів-203,3 кв.м.
Крім того не відбулось перепланування, переоснащення під сучасні потреби та не належить до категорії самочинного будівництва і не потребує здачі в експлуатацію, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затв. Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127, зар. в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. №582/5773. Загальна площа змінилась за рахунок уточнення лінійних розмірів та об`єднання частини підвалу.
Згідно технічного паспорта на нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку по  АДРЕСА_1 , виготовленого 03.02.2020 року (т. 2 а.с. 8-12, а.с. 213-218 т. 3) вбачається, що його площа становить 505,6 кв.м., яке розташоване на 1 поверсі та в підвалі будинку.
Підставою для державної реєстрації збільшення площі нежилого приміщення є: вказаний технічний паспорт, довідка СПД- фіз.особи ОСОБА_3 про показники об`єкта нерухомого майна від 03.02.2020 року № 2020-049-9/в (а.с. 15 т. 2, а.с. 214 т. 3), якою зазначено, що відповідно до проведеної інвентаризації № 2020-049-9/в дане нежиле приміщення має такі показники:
До уточнення лінійних розмірів - 450,5 кв.м., після уточнення лінійних розмірів-505,5 кв.м.
Також зазначено, що крім того не відбулось перепланування, переоснащення під сучасні потреби та не належить до категорії самочинного будівництва і не потребує здачі в експлуатацію, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затв. Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127, зар. в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року № 582/5773. Загальна площа нежитлового приміщення змінилась за рахунок уточнення лінійних розмірів та об`єднання частини підвалу, введення в експлуатацію не потребує.
Підставою позовних вимог для визнання недійсними рішення загальних зборів ТОВ, акта прийому-передачі майна, скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію права власності та припинення прав власності позивачем зазначено, що  на час передачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» як внесків до Статутного капіталу, реєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомості за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС», спірні нежилі приміщення вже були знищені, не існували в натурі у складі будинку як предмет матеріального миру так і на час державної реєстрації збільшення їх площі, вказані внутрішні об`єкти нерухомості були практично знищені, тому відповідно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не мали права передавати неіснуючі об`єкти до статутного капіталу ТОВ.
За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Ч. 1 ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням встановленого законом порядку.
«Належність доказів стосується віднесення втіленої в доказі інформації до предмета доказування, а допустимість стосується форми, в якій ця інформація подається до суду».
Висновок експертизи в справі є одним із належних та допустимих доказів щодо вирішення позовних вимог і для з`ясування цих обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для справи. А необхідність спеціальних знань зумовлена необхідністю встановити обставини справи та вирішити спір правильно й по суті.
Частиною 2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань
Згідно ч. 3 ст .102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
30.11.2022 року представником відповідача ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» разом з відзивом подано до суду висновок експерта Київського науково-дослідного інститут судових експертиз за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 31036/21-42 у цивільній справі № 522/13036/20 (а.с. 98 т. 6), зроблений за заявою директора ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» від 08.10.2021 року.
На вирішення експертизи поставили наступні питання:
Чи було фактично знищено об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» станом на 05.01.2017 року у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 а саме:
- нежилі приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м.;
- нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м.?
При цьому судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.
Дослідження виконувалось в межах наданих матеріалів за методами спостереження, виміру, опису, порівняння.
В цьому висновку експерт здійснив характеристики квартир АДРЕСА_13 та виснував, що вказані квартири та нежитлове підвальне приміщення –магазин існували та не були фізично знищеними.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд, виходячи з предмету спору і предмету доказування, відсутністю дослідження і висновку експертом спірних в цій справі нежилих приміщень, суд не приймає до уваги такий висновок як неналежний доказ.
Ухвалою суду від 13.02.2023 року задоволено клопотання представника позивача та було призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 78 т. 8). На вирішення експертизи поставили наступні питання:
1. Чи були фактично знищені у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.01.2017 року наступні об`єкти нерухомості?:
- нежилі приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м.;
- нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м.
Судова експертиза призначалась судом за клопотання представника позивача задля отримання відповіді про те, чи були фактично знищені в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 станом на 05.01.2017 року спірні нежилі приміщення.
До суду 16.07.2024 року з ОНДІСЕ надійшли матеріали цивільної справи № 522/13036/20 разом з повідомленням судового експерта Куцаревої А. № 23-4777 про неможливість надання висновку у зв`язку з тим, що клопотання експерта про надання додаткових матеріалів в повному обсязі не задоволено, не надано копію технічного паспорту на будівлю, матеріали інвентаризаційної справи на будівлю надано не в повному обсязі і за відсутністю експлікації (а.с. 2-3 т. 10).
Після поновлення провадження по справі представник позивача не наполягав та не просив призначити знову вказану судову експертизу, як і представник відповідача.
Представником третьої особи на боці позивача Управління капітального будівництва на підтвердження своїх пояснень і підтримання позову 21.01.2025 року надано копію Висновку судового експерта Куцаревої А.О. Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) МЮУ від 11.09.2024 року № 24-4103 будівельно-технічного експертного дослідження, виготовленого на замовлення Управління капітального будівництва ОМР від 26.07.2024 року (а.с. 32-63 т. 10, 19-38 т. 11), з якого вбачається що експерту на вирішення поставлені наступні питання:
Чи були фактично знищені у будівлі за адресою АДРЕСА_1 станом на 05.01.2017 року наступні об`єкти:
-нежилі приміщення № 501А, заг.пл. 98,4 кв.м.;
-нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, заг.пл. 450,5 кв.м.?
З висновку вбачається, що обстеження об`єктів дослідження (нежилих приміщень № 501А, заг.пл. 98,4 кв.м. і нежилого приміщення, що становить 127/1000 від всього житлового будинку, заг.пл. 450,5 кв.м.) відбулось 22.08.2024 року.
На стор.17 висновку вказано, що в результаті проведення натурного обстеження досліджуваних об`єктів будівлі за адресою: АДРЕСА_1 встановлено виконання наступних робіт:
- здійснено опорядження фасадів , заміна заповнень віконних та балконних прорізів, а також зовнішніх дверних заповнень на 1-му поверсі;
- в приміщеннях будівлі проведено ремонтно-будівельні роботи по чорновому опорядженню стін, влаштовано чернову підлогу (окрім приміщень підвального поверху), а також проведені роботи по улаштуванню та частковій заміні перекриття;
- у приміщеннях виконані будівельні роботи з приставання приміщень з переплануванням, влаштуванням додаткових антресолей;
- здійснено часткове улаштування інженерних мереж, а саме: пожежного водопостачання, системи каналізації, примусової вентиляції, система водяного опалення, електропостачання;
- над усім внутрішньо-дворовим простором влаштовано велико прольотні балки з металевих конструкцій, які спираються з одного боку на новозбудовану без відповідного погодження та дозволу цегляну стіну, з іншого боку-на дворовий фасад будинку,
- влаштовано ліфти.
При цьому зазначено, що в результаті зіставлення технічної документації та візуально-інструментального огляду встановлено:
Щодо нежилого приміщення № 501А зазначено, що згідно техпаспорту від 05.04.2005 року площа нежилих приміщень складала 98,4 кв.м. на 1 поверсі, а за техпаспортом від 03.02.2020 року вже площа становить 203,6 кв.м. і за яким об`ємно-планувальні характеристики (лінійні розмірі, площа, висота, конфігурація і склад приміщень) а також розташування несучих, самонесучих стін і перегородок, наявних в них дверних і віконних прорізів, розміщення архітектурних елементів нежилих приміщень, зазначені у паспортах від 05.04.2005 року, від 03.02.2020 року, від 27.03.2020 року відрізняються між собою, що свідчить про те, що в процесі демонтажу або перенесення самонесучих стін, перегородок і проведення інвентаризації лінійні розміри приміщень, склад приміщень- площа змінилися. При цьому об`ємно-планувальні характеристики зовнішніх стін будівлі залишились без змін.
Також зазначено, що при натурному обстежені встановлено, що в нежилих приміщеннях відсутні сходові марші у приміщеннях 6 і 9, які відображені у техпаспорті від 03.02.2020 року, а отже приміщення не є взаємопов`язаними, що робить їх окремими об`єктами нерухомого майна.
Щодо приміщення підвалу та 1 поверху, що складають 127/1000 від житлового будинку, заг.пл.450,5 кв.м.: за техпаспортом від 08.12.2010 року заг.пл. приміщень 450,5 кв.м., з яких основна площа 318,2 кв.м., підсобна пл.132,2 кв.м. Також площа і в техпаспорті від 27.05.2010 року з техпаспорта від 03.02.2020 року заг.пл. приміщень становить 505,6 кв.м., у т.ч. основна-383,5 кв.м., підсобна площа 119 кв.м. тобто у цих техпаспортахприміщення відрізняються між собою, що свідчить про те, що в процесі демонтажу або перенесення самонесучих стін, перегородок і проведення інвентаризації лінійні розміри приміщень, склад приміщень- площа змінилися. При цьому об`ємно-планувальні характеристики зовнішніх стін будівлі залишились без змін.
Судовим експертом Куцаревою А. надано наступний висновок:
«Станом на 05.01.2017 року через чисельні пожежі, аварійний стан будівлі та неналежну експлуатацію протягом 2008-2017 роках, сталось фактичне знищення внутрішніх приміщень будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в т.ч. нежилих приміщень № 501А, заг.пл. 98,4 кв.м. і нежилого приміщення, що становить 127/1000 від всього житлового будинку, заг.пл. 450,5 кв.м.
Суд зауважує, що у даному висновку не вбачається з яких саме документів, обставин або візуального огляду експерт встановив, що станом на 05.01.2017 року спірні нежилі приміщення були знищені, коли відбулось таке знищення, оскільки досліджувався також і Акт про пожежу від 22.07.2017 року та Звіт про причини пожежу.
Крім того в ньому заначено про повідомлення судовим експертом у клопотанні від 19.08.2024 року щодо забезпечення прибуття експерта, та безперешкодний доступ до об`єктів дослідження, присутність всіх сторін по справі. Проте як вбачається з висновку під час обстеження об`єктів дослідження 22.08.2024 року були присутні лише представники УКБ ОМР.».
Таким чином судом встановлено, що майже в один проміжок часу у одного й того самого судового експерта ОСОБА_8 знаходилось на дослідженні дві експертизи в липні 2024 року за заявою представника УКБ ОМР і за ухвалою суду від 13.02.2023 року (повідомлення про неможливість надати висновок від 05.07.2024р.) за однаковим питанням:
Чи були фактично знищені у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.01.2017 року наступні об`єкти нерухомості:
- нежилі приміщення №501А, загальною площею 98,4 кв.м.;
- нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв.м.?
З висновку судового експерта № 24-4103 від 11.09.2024 не вбачається надання та дослідження матеріалів інвентаризаційних справ на будинок АДРЕСА_1 в цілому, на нежитлове приміщення №501А та на 127/1000 від всього будинку.
У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 зазначено, що статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. 
Відповідно до висновків ВП ВС від 18.12.2019 року № 522/1029/18 висновок експерта є неналежним та допустими доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.
Разом з тим, згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
У висновку судового експерта №24-4103 від 11.09.2024 року зазначено що судовий експерт попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, проте в даному висновку не вбачається що такий висновок підготовлено з метою подання до суду.
Суд, враховуючи вищенаведене, доходить до висновку, що Висновок судового експерта № 24-4103 від 11.09.2024 року не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне.
Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.
Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Разом з тим, у висновку експерта №24-4103 від 11 вересня 2024 року не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Зважаючи на викладене суд не бере до уваги доказ- висновок судового експерта Куцаревої А.О. Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) МЮУ від 11.09.2024 року №24-4103 будівельно-технічного експертного дослідження.
Суд враховує, що згідно предмету позову позов стосується припинення права власності.
Право власності є найбільш фундаментальним речовим правом, яке створює основну юридичну передумову для нормального функціонування цивільного обороту. Тому закон спеціально регулює не тільки підстави набуття права власності, а й підстави його припинення, які визначено у ст. 346 ЦК.
Наведений у ч. 1 зазначеної статті перелік не є вичерпним. Відповідно до ч. 2 цієї норми право власності може бути припинене також в інших випадках, встановлених законом.
Разом із тим факт встановлення законом підстав для позбавлення права власності Європейський Суд з прав людини вважає недостатнім для обґрунтування втручання в право власності.
Втручання в право власності, у тому числі й основане на законі, не повинно порушувати справедливу рівновагу між вимогами інтересів суспільства і захистом основних прав особи.
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 р. у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 р. – «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 р. – «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Відповідно до ст. 349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, оскільки при цьому зникає сам об`єкт права власності.
Разом із тим вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна.
Отже, видається, що зазначена норма поширюється на всі випадки знищення майна (тобто фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого) незалежно від причин настання такого результату. Це стосується випадків знищення майна як через випадкові причини чи дії непереборної сили, так і з волі або вини власника майна чи вини інших осіб.
У разі знищення майна з випадкових причин чи з волі (вини) власника ризик втрати майна лежить на самому власнику (ст. 323 ЦК).
Якщо майно знищено з вини інших осіб, особи несуть перед власником майнову відповідальність (ст. 1166 ЦК).
У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З моменту внесення відповідних змін до реєстру припиняється право на це майно.
Позивач посилається, що будівля з 2006 року визнана аварійною.
Визнання жилого будинку непридатним для проживання врегульовано статтею 7 Житлового кодексу України та Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затверджене постановою Ради Міністрів Української РСР від 26 квітня 1984 року № 189.
Аварійна будівля - житловий будинок, у якого надземні конструктивні елементи, фундамент (або будинок загалом) не відповідають вимогам безпечної експлуатації або частково зруйновані та фізичне зношування (у грошовому розрахунку) будинку становить 81 – 100%.
Відповідно до статті 7 Житлового кодексу України - непридатні для життя житлові будинки та приміщення можуть бути переобладнані для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) ради.
Якщо житловий будинок (житлове приміщення) визнано таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам - тобто непридатним для проживання - виконавчий орган відповідної місцевої ради вносить до виконавчого органу вищого рівня пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших цілях або про знесення будинку.
Нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, про це вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 року справа № 598/175/15-Ц.
Проте слід зауважити, що купівля та продаж як квартир так і НЕЖИТЛОВИХ ПРИМІЩЕНЬ в аварійному будинку законом не заборонені.
Тобто ОСОБА_2 набув правомірно у власність 12.07.2010 року 127/1000 частин житлового будинку, а ОСОБА_1 правомірно набула у власність 27.01.2014 року нежиле приміщення АДРЕСА_14 .
Позивач стверджує, що спірні нежилі приміщення були знищені на момент їх передачі ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» 05.01.2017 року, тобто що ці приміщення були знищені від час володіння ними ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК).
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК).
У частині 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, згідно з якою, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
П. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено, що в разі знищення майна, право власності на майно припиняється.
Згідно ст. 349 ЦК України (в редакції, що діяла станом на 05.01.2017 року) право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.
Таким чином відповідно до вимог ч. 4 ст. 346, ст. 349 ЦК України право власності припиняється в разі знищення майна, а подання власником знищеного майна відповідної заяви є лише моментом припинення права власності. Тобто лише з моменту внесення відповідних змін до державного реєстру припиняється право на це майно.
Відповідно до п.75 Порядку  державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; затвердженого Постановою КМУ 25.12.2015р № 1127, яку прийнято відповідно до частин другої і десятої статті 18, частини першої статті 20, частин другої і третьої статті 32, частини третьої статті 34 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, в редакції станом на 05.01.2017 року для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються:
1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення;
2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта).
Задля чого необхідно отримати документ, відповідно до якого підтверджується факт знищення будинку, а з урахуванням предмету та підстав позову, тобто факт знищення спірних нежилих приміщень в цьому будинку.
Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.
Проте судом встановлено, що рішенням виконкому ОМР від 28.08.2014 року №200 зазначений будинок було закріплено за КП «ЖКС «порто-Франківський».
Згідно заключення «ЕКОСТРОЙ» від 2014 року також встановлено, що на момент обстеження будинок в цілому виведено з експлуатації за виключенням приміщень на рівні 1-го поверху і підвалу.
25.05.2015 року створеною рішенням виконкому ОМР № 124 від 21.05.2015 року та № 126 від 28.05.2015 року комісією було вирішено консервувати будинок з подальшою реставрацією.
Реставрація - це сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об`єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності (абзац двадцятий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини).
На підставі рішення № 438 від 30.11.2017 року та дозволу на будівельні роботи в 2018-2019 роках було проведено ремонтно-реставраційні роботи будівлі.
В окремій думки суддів ВС по рішенню ВП ВС від 16.10.2019 року по справі № 916/4625/15 також вказано, що загальнодоступною була інформація щодо проведення 22.09.2017 року засідання Консультативної ради з питань планування території міста Одеси, на якій презентували дослідження проектної організації, за яким хоч «Будинок Руссова» непридатний для експлуатації з технічної точки зору, але основні несучі конструкції, стіни та фундамент знаходяться в задовільному технічному стані, і в цілому Будинок Руссова підлягає відновленню. Підтвердили можливість відновлення будинку і результати досліджень німецької компанії "Remmers", фахівці якої 5-6 вересня 2017 року проводили 3D-сканування цього будинку (http://omr.gov.ua/ua/news/99606/).
За даними Одеської міської ради 18 травня 2018 року в Будинку Руссова розпочалися реставраційні роботи; згідно з розробленою науково-проектною документацією передбачаються також протиаварійні роботи і реставрація фасадів, які будуть вестися до грудня 2019 року і замовником яких є Управління капітального будівництва Одеської міської ради (http://omr.gov.ua/ua/news/107923/) (п.30).
Таким чином суду надані в підтвердження знищення об`єктів Акти про пожежі, проте з цих актів не встановлено, що будинок, або спірні приміщення, знищено.
Офіційних висновків установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення спірного майна також відсутні.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Підставами припинення права власності є юридичні факти (певні обставини), з якими закон пов`язує ліквідацію права власності взагалі або перехід його до іншої особи.
Варто зазначити, що право власності на знищене майно припиняється на підставі належних тому доказів і тільки за наявністю відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру, на що звертає увагу судова практика (постанова ВС від 17.01.2019 року по справі № 708/254/18, ухвала ВССУ від 28.11.2017 року у справі № 127/15155/16-ц).
Ураховуючи те, що надані висновки експерта не є належним та допустимим доказом, і оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту знищення спірних об`єктів нерухомості (нежитлових приміщень № 501А та 127/1000 частин) станом на 05.01.2017 року, а також звернення його власників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із заявою щодо припинення права власності через знищення нерухомого майна, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині:
- визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Петрекс Плюс»-оформлене протоколом №13 від 05.01.2017р. в частині п.2 щодо збільшення частки ОСОБА_1 у статутному капіталі шляхом внесення наступного майна: нежилого приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; в частині п.27 щодо прийняття ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ з внеском до статутного капіталу наступного майна: нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, загальною площею 450,5 кв. м,; визнати недійсним Акт прийому-передачі від 05.01.2017 року в частині передачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 внеску до статутного капіталу ТОВ «Петрекс Плюс» та прийняття ТОВ «Петрекс Плюс» нежилих приміщень;
та як похідних вимог про:
- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.0.2017р. №33602564, прийняте державним реєстратором Красносільської сіслької ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О.В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості-нежилі приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер-277519351101);
- скасування рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) від 27.01.2017 року №33603238,прийняте державним реєстратором Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіною О.В. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Петрекс Плюс» на об`єкт нерухомості- нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 450,5 кв.м. (реєстраційний номер -1157690751101),
- припинення права власності ТОВ «Петрекс Плюс» на спірні об`єкти нерухомості- нежилі приміщення у зв`язку з знищенням.
Щодо позовних вимог про скасування рішень № 51985397 і №51985058 про державну реєстрацію прав та обтяжень від 15.04.2020 року, прийняті державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М., яким змінено загальну площу спірних об`єктів нерухомості.
З матеріалів реєстраційних справ щодо збільшення площі нежилого приміщення № 501А, за адресою: АДРЕСА_1 і 127/1000 від всього житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається, що підставою для прийняття державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985058 та № 51985397 11.04.2020 року якою здійснено реєстрацію змін до розділу на підставі технічного паспорту від 03.02.2020 року, та довідок про показники об`єкта нерухомого майна від 03.02.2020 року, якою доповнено підстави для державної реєстрації права власності.
З цих довідок та технічних паспортів вбачається, що загальна площа цих спірних приміщень змінилась не тільки за рахунок уточнення лінійних розмірів, але й об`єднання частини підвалу.
Тобто будь-які правовстановлюючі документи на приміщення (пл. на 55,1 кв.м. та на 104,9 кв.м.) за рахунок яких було збільшено загальну площу спірних об`єктів, не були надані державному реєстратору, відсутні будь-які дозвільні документи на підтвердження правомірності нежитлового приміщення з частиною підвалу. Також не можливо встановити, за рахунок яких саме частин приміщень підвалу такої площі відбулось приєднання.
При цьому посилання в довідці на застосування ст.152 ЖК УРСР є таким, що не підлягає застосування в даному випадку, оскільки ця стаття законодавства регулює порядок проведення власником переобладнання і перепланування жилого приміщення приватного житлового фонду, тоді як спірні об`єкти в даній справі є саме нежитлові приміщення.
Таким чином рішення державного реєстратора№51985058 та №51985397 від 15.04.2020 року щодо державної реєстрації змін загальної площі спірних об`єктів нерухомості прийняті з порушенням чинного законодавства, без належних правових підстав, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню.
Щодо вимог про припинення права власності за ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» на нежиле приміщення що складає 127/1000 частин від всього житлового будинку, заг.пл. 505,6 кв.м. на нежиле приміщення № 501А заг.пл. 203,3 кв.м. із закриття Розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Такі вимоги позивач обґрунтовує фактом знищення спірних приміщень та незаконного збільшення площі з посиланням на норми ч.ч. 1,2,7 ст.14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Процедура внесення державним реєстратором відомостей до Державного реєстру регламентована Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За загальним правилом, у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав чи їх обтяжень, державний реєстратор повинен керуватися нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", чинними на момент вчинення ним дій на підставі такого судового рішення (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20).
За змістом пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до положень абзацу першого частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про право власності відповідачів не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. Натомість державний реєстратор вчиняє нову реєстраційну дію - внесення до Державного реєстру відомостей про припинення права власності відповідачів на нерухоме майно на підставі судового рішення (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20)).
У частині першій статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що розділ Державного реєстру та реєстраційна справа закриваються в разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості; 2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна; 3) виключення об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з проєктної документації на будівництво у зв`язку із змінами проєктної документації на будівництво; 4) скасування державної реєстрації земельної ділянки; 5) набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ; 6) визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ, - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. Закритий розділ Державного реєстру та реєстраційна справа не підлягають поновленню.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 у разі знищення об`єкта нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості або скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідний Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкту скасовується.
Відповідно до частини сьомої статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі.
У випадку порушення вищенаведених норм законодавства скасування державної реєстрації є способом захисту, який прямо передбачений статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та може розглядатись як ефективний спосіб захисту, зокрема, у випадку так званої "фантомної" реєстрації (тобто реєстрації об`єктів, які взагалі не підлягають реєстрації в якості нерухомого майна) або подвійної реєстрації речових прав на вже існуючий об`єкт нерухомого майна із зазначенням інших його характеристик, наприклад, адреси. Такі правові висновки сформовано у постановах Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 904/6943/20, від 24.05.2023 у справі № 910/2151/22.
Отже, у випадку доведення позивачем відсутності підстав для державної реєстрації прав, на підставі якої відкрито відповідний розділ, зокрема у разі фактичної відсутності майна або державної реєстрації об`єктів, що взагалі не підлягають реєстрації як нерухоме майно, а також за відсутності такого майна в натурі, вимога про скасування державної реєстрації є самостійним способом захисту, прямо передбаченим статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та може розглядатися як ефективний спосіб захисту порушених прав.
Проте, як вже встановлено судом щодо попередніх вимог, позивач не довів належним чином факт знищення спірного майна, а тому така вимога також не піддягає задоволенню. 
Суд звертає увагу, що позов в цій частині ґрунтується на твердженні про неправомірну державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно з підстав фактичного знищення об`єкта.
Верховний Суд у Постанові від 4 березня 2024 року у справі № 400/4966/21 підкреслює, що на сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування:
1) «баланс імовірностей» або ж «перевага доказів»;
2) «наявність чітких і переконливих доказів»
3) «поза розумним сумнівом».
У цивільному процесі, відповідно до статті 80 ЦПК України, закріплено стандарт достатності доказів. За своєю правовою природою, він відноситься до раніше згаданої «наявності чітких та переконливих доказів».
У цивільному судочинстві діє принцип змагальності сторін, що закріплений у статті 12 ЦПК України. Це означає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином забезпечується принцип рівності прав та можливостей усіх учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Суд вважає, що доводи позивача щодо незаконності державної реєстрації збільшення загальної площі спірних об`єктів є обґрунтованими і доведеними належним чином.
ЄСПЛ в справі «Брайловська проти України» в п.55. зазначає, що для відповідності статті 1 Першого протоколу до Конвенції позбавлення має відповідати трьом умовам: воно має здійснюватися "на умовах, передбачених законом", що виключає будь-які свавільні дії національних органів влади, здійснюватись "в інтересах суспільства" та забезпечувати справедливий баланс між правами власника та інтересами суспільства (див., серед інших джерел, рішення у справі "Вістінш і Перепьолкінс проти Латвії" [ВП], заява № 71243/01, пункт 94, від 25 жовтня 2012 року)
Також Перша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання органів влади у мирне володіння майном має бути законним (див., наприклад, рішення у справі "Беєлер проти Італії" [ВП], заява N 33202/96, пункт 108, ЄСПЛ 2000-I). Перш за все, це означає відповідність вимогам національного законодавства (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, пункти 58 - 62, ЄСПЛ 1999-II). Вона також посилається на якість відповідного закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. згадане рішення у справі "Беєлер проти Італії", пункт 109).
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд дослідивши всі надані докази, надавши їм відповідну оцінку, прийшов до висновку ,що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 144, 202, 203, 215, 319-321, 328, 331, 346,349 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.10-13, 43, 44, 49, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс», треті особи: Державний реєстратор Краснопільської сільської ради Лиманського району Одеської області Дубровіна Олена Володимирівна, Державний реєстратор Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирський Дмитро Миколайович, Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнання рішень загальних зборів частково недійсними, визнання акту прийому-передачі частково недійсним, скасування рішень державних реєстраторів та припинення прав власності - задовольнити частково. 
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.04.2020 року № 51985058, прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс» (код ЄДРПОУ 35697377), яким змінено загальну площу об`єкта- нежилих приміщень № 501А за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер - 277519351101) з загальної площі 98,4 кв.м. на загальну площу 203,3 кв.м., та яким доповнено підстави для державної реєстрації права власності-довідкою про показники об`єкта нерухомого від 03.02.2020 року № 2020-049-8, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс» (код ЄДРПОУ 35697377) на об`єкт нерухомості- нежилі приміщення № 501А за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 203,3 кв.м. (реєстраційний номер-277519351101) з поверненням відповідного права у стан, що існував до відповідної державної реєстрації (тобто на нежиле приміщення № 501А, загальною площею 98,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 );
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 15.04.2020 року № 51985397, прийняте державним реєстратором Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області Візирським Д.М. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс» (код ЄДРПОУ 35697377), яким змінено загальну площу об`єкту нерухомості-нежилого приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер - 1157690751101) з загальної площі 450,5 кв.м. на загальну площу 505,6 кв.м. та доповнено підстави для державної реєстрації права власності-довідкою про показники об`єкта нерухомого від 03.02.2020 року № 2020-049-9, складеною ФОП ОСОБА_3 ;
Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс»(код ЄДРПОУ 35697377) на об`єкт нерухомості - що складає 127/1000 від всього житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер - 1157690751101), загальна площа 505,6 кв.м., з поверненням відповідного права у стан, що існував до відповідної державної реєстрації (тобто на нежиле приміщення, що складає 127/1000 від всього житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 450,5 кв. м.).
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрекс Плюс» (код ЄДРПОУ35697377, м. Одеса, вул. Преображенська 23) на користь Одеської міської ради (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради: ідентифікаційний код 26302537, р/р UA808201720344250211000034995 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судовий збір у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 19.03.2026 року.

Суддя: Домусчі Л.В.